РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2025Справа № 910/6421/25

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" (Україна, 03680, м. Київ, пров. Охтирський, буд. 7, оф. 1-106; ідентифікаційний код: 40900270)

до Фізичної особи - підприємця Рождественського Ігоря Олександровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

про стягнення 77 170,08 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Рождественського Ігоря Олександровича (далі - відповідач) про стягнення 77170,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором суборенди № 41023 від 31.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: Україна, 02091, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 11-А, кв. 185.

На зазначену адресу, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 27.05.2025 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.

17.06.2025 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 27.05.2025, яке згідно з повідомленням підприємства поштового зв`язку не було вручене відповідачу та повернуто за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

За приписами частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 про відкриття провадження в цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.05.2025.

З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та йому були створені достатні умови для реалізації своїх процесуальних прав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" (далі - орендар) та Фізичною особою - підприємцем Рождественським Ігорем Олександровичем (далі - суборендар) було укладено Договір суборенди №41023 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар зобов`язується передати в суборенду, а суборендар в свою чергу зобов`язується прийняти приміщення (м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, корпус 7, 1-й поверх, вхід літера "В", офіс №7(В)-16(С)) та сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Згідно з п. 3.1 Договору строк суборенди приміщення становить з 08 листопада 2023 року (дата початку строку суборенди) до 07 листопада 2024 року (дата закінчення строку суборенди).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що передача приміщення суборендарю в дату початку строку суборенди та його повернення орендарю в дату закінчення строку суборенди оформляється відповідним Актом прийому-передачі.

Пунктом 4.1 Договору встановлена орендна плата за користування об`єктом оренди у розмірі 19 751,56 гривень, крім того ПДВ 3 950,31 гривень, всього 23 701,87 гривень за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 645,43 доларів США з ПДВ за офіційним курсом НБУ 36,5527 гривень за 1 долар США (станом на 10 жовтня 2023 року).

Індексація орендної плати відбувається на умовах, передбачених п. 4.3 Договору, а саме; у випадку зростання офіційно встановленого Національним банком України курсу долара США по відношенню до гривні, який зафіксовано в пункті 4.1 цього договору, орендар має право здійснити перерахунок платежів по орендній платі за цим договором. Перерахунок проводиться не частіше, ніж один раз на місяць, за виключенням випадку, передбаченого п 4.4 договору, та здійснюється на дату виставлення рахунку. Зміна орендної плати, передбачена цим пунктом договору, є індексацією та не потребує додаткового узгодження сторонами. Індексація орендної плати здійснюється орендарем шляхом формування відповідних рахунків на сплату орендної плати.

Відповідно до пункту 4.2 Договору орендна плата сплачується суборендарем наступним чином:

протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати початку строку суборенди приміщення, визначеної в п. 3.1 договору, суборендар сплачує орендну плату за перший місяць суборенди (період з дня початку суборенди приміщення по останній день поточного місяця, з урахуванням дня передачі) (п. 4.2.1 Договору);

всі наступні платежі сплачуються суборендарем авансом щомісячно в термін з 1 (першого) по 5 (п`яте) число поточного (розрахункового) місяця (п. 4.2.2 Договору).

В пункті 12.3 Договору сторони погодили, що у випадку дострокового припинення дії цього договору з ініціативи суборендаря, або у випадку дострокового припинення дії цього договору внаслідок порушення суборендарем своїх зобов`язань, встановлених цим договором, суборендар зобов`язується сплатити орендарю штраф в розмірі тримісячної орендної плати (з урахуванням ПДВ) за цим договором, яка буде діяти на момент припинення дії цього договору, з урахуванням п. 4.3 цього договору.

Згідно з пп. а) п. 15.3 Договору він може бути припинений в будь-який час до закінчення строку його дії шляхом односторонньої відмови орендаря від договору, якщо суборендар порушив строки сплати грошових зобов`язань, передбачених цим договором.

08.11.2023 сторони підписали Акт прийому-передачі приміщення, яким засвідчили факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у користування об`єкту оренди площею 78,31 кв.м, відповідно до умов Договору.

Позивачем було виставлено відповідачу Рахунки-фактури №ФГУ00002817 від 27.03.2024 на суму 25306,24 грн, №ФГУ00002522 від 27.03.2024 на суму 25511,18 грн, №ФГУ00004002 від 26.04.2024 на суму 16962,47 грн, №ФГУ00003569 від 26.04.2024 на суму 25723,36 грн, №ФГУ00004404 від 21.05.2024 на суму 14146,03 грн та №ФГУ00004403 від 21.05.2024 на суму 77170,08 грн.

21.05.2024 позивач звернувся до відповідача з Повідомленням №113956 про дострокове припинення дії Договору шляхом односторонньої відмови від Договору через порушення суборендарем строків оплати. Позивач повідомив, що останнім днем суборенди є 31.05.2024 та заявив вимогу про сплату штрафу за дострокове припинення Договору в розмірі 77 170,08 грн, на підставі п. 12.3 Договору.

31.05.2024 представниками орендаря та представником суборендаря складено та підписано Акт фіксації відмови/ухилення суборендаря від передачі приміщення та підписання Акту прийому-передачі (повернення) приміщення за Договором, з якого вбачається, що відповідач у зазначену дату для підписання акту не з`явився.

03.06.2024 сторонами підписано Угоду про зарахування зустрічних вимог, якою сторони погодили, що заборгованість відповідача за Договором після зарахування вимог складає: сервісні послуги за березень - 7045,52 грн, орендна плата за квітень - 25511,19 грн, сервісні послуги за квітень - 16962,47 грн, орендна плата за травень - 25723,36 грн, сервісні послуги за травень - 14146,03 грн, штраф за дострокове розірвання Договору - 77170,08 грн.

31.01.2025 відповідач здійснив часткову оплату заборгованості, за виключенням штрафу за дострокове розірвання Договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями.

З огляду на те, що відповідач порушив умови Договору, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку в розмірі 77170,08 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частинами 1, 3 статті 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Суд встановив факт користування відповідачем орендованим майном - нежитловим приміщенням площею 78,31 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, корпус 7, 1-й поверх, вхід літера "В", офіс №7(В)-16(С), про що свідчить наявний в матеріалах справи підписаний сторонами Договору Акт прийому-передачі приміщення від 08.11.2023.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У частині першій статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотні умови договору оренди визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача, у зв`язку з укладенням Договору та прийняттям в користування об`єкта оренди, виникло зобов`язання зі сплати орендної плати та інших передбачених Договором платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично порушував строки виконання своїх грошових зобов`язань за Договором, що стало підставою для припинення дії Договору позивачем в односторонньому порядку, шляхом його розірвання.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Оскільки неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором підтверджується матеріалами справи, обставин, які є підставою для звільнення відповідача від відповідальності не наведено, позовна вимога про стягнення штрафу визнається судом обґрунтованою.

З огляду на проведення сторонами індексації розміру орендної плати та сплати відповідачем 31.01.2025 орендної плати за травень 2024 року в розмірі 25723,36 грн (відповідно до умов Угоди про зарахування зустрічних вимог від 03.06.2024), наданий позивачем розрахунок штрафу визнається судом обгрунтованим, у зв`язку з чим позовні підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 77 170,08 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Рождественського Ігоря Олександровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" (Україна, 03680, м. Київ, пров. Охтирський, буд. 7, оф. 1-106; ідентифікаційний код: 40900270) штраф у розмірі 77170 (сімдесят сім тисяч сто сімдесят) грн 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.08.2025

Суддя О.В. Нечай