ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. Справа №909/1212/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Зварич О.В.,

Панова І.Ю.

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянув матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" б/н від 25.03.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/876/25 від 26.03.2025)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2025 року (суддя Скапровська І.М., рішення складено та підписано 06.03.2025)

у справі №909/1212/24

за позовом: публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ,

до відповідача: виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ,

про стягнення боргу в розмірі 112 288,50 грн та судового збору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про стягнення боргу у розмірі 112 288,50 грн. та судового збору.

В обґрунтування позову товариство вказало на те, що внаслідок страхового випадку (падіння снігу з будинку №33, що розташований по вул. Галицька, в м. Івано-Франківську), який настав 16.12.2021 із застрахованим ним автомобілем "Тойота CorolIa" д.н.з. НОМЕР_1 , транспортному засобу спричинено механічні пошкодження, вартість відновлення яких становила 112 280,50 грн, і, як наслідок, на підставі вимог ст. 993, 1166 ЦК України, ст.108 Закону України "Про страхування", Закону України "Про житлово - комунальні послуги", відповідач, як балансоутримувач, на якого покладено обов`язок забезпечувати управління майном, зокрема, очищення дахів від снігу та утримання покрівлі будинку в належному стані, повинен відшкодувати завдані збитки, право вимоги на які, позивач набув в силу норм чинного законодавства, як страхувальник, який виплатив страхове відшкодування.

В підтвердження позову позивач надав суду копії: заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, талону-повідомлення єдиного обліку № 44576 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, листа № 595/108/46/04-2021 від 13.01.2022, фотознімки автомобіля, протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 22.12.21, страхового акту № 006.02988121-1 від 31.12.2021, розрахунку страхового відшкодування, рахунку № СОМ-М-210135 від 23.12.2021, платіжного доручення №6 від 05.01.2022, скріншоту поштової скриньки, виписки з ЄДР щодо ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування", договору добровільного страхування наземного транспорту №1200/21-Т/Ц2 від 02.06.2021, заяви на страхування від 02.06.2021, заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 16.12.2021.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач не довів належність відповідача як особи, відповідальної за утримання будинку та прибудинкової території, де сталась подія, з якою пов`язано виникнення шкоди. У матеріалах справи відсутні докази, що саме відповідач (виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області) є управителем чи балансоутримувачем будинку № 33 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську або зобов`язаний забезпечувати очищення даху цього будинку. Отже, позов пред`явлено до неналежного відповідача, а обставини, на які посилається позивач, не підтверджено належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим у позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

26 березня 2025 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ «СК «Арсенал Страхування» б/н від 25.03.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/876/25) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24.

Апелянт вказує, що відповідач не надав суду першої інстанції жодного належного доказу на підтвердження своїх тверджень про те, що будинок перебуває у самоуправлінні співвласників. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у разі, якщо не створено ОСББ та не визначено управителя, він призначається виконавчим органом місцевої ради. Таким чином, на думку апелянта, будинок перебуває на балансі саме виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який мав забезпечувати утримання покрівлі та очищення її від снігу відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом № 76 від 17.05.2005 та наказом № 150 від 10.08.2004.

Відповідач - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області подав відзив на апеляційну скаргу б/н від 14.04.2025 (вх. № ЗАГС 01-04/2950/25 від 14.04.2025), в якому заперечив доводи апелянта, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24 залишити без змін.

Відповідач вказав, що він не є належним відповідачем у даній справі. Будинок №33, розташований по вул. Галицька в м. Івано-Франківську, не перебуває на балансі чи в управлінні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради або комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім». Вказаний об`єкт не є багатоквартирним житловим будинком у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а отже відповідно до ч. 1 ст. 13 цього ж Закону, співвласники самостійно здійснюють управління ним.

Позовні вимоги базуються на положеннях суброгації відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування», однак перехід права вимоги не звільняє нового кредитора (страховика) від обов`язку доведення наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для покладення деліктної відповідальності на відповідача.

Відповідач вказує, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2025 справу №909/1212/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Малех І.Б., суддів Зварич О.В., Панової І.Ю..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2025 апеляційну скаргу ПАТ "СК "Арсенал Страхування" б/н від 25.03.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/876/25 від 26.03.2025) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2025 року у справі №909/1212/24, залишено без руху з підстав, наведених в такій.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 у складі колегії суддів: головуючого судді Малех І.Б. суддів: Зварич О.В., Панова І.Ю. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" б/н від 25.03.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/876/25 від 26.03.2025) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у складі колегії суддів: головуючого судді Малех І.Б. суддів: Зварич О.В., Панова І.Ю. розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" б/н від 25.03.2025 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За розпорядженням керівника апарату суду №194 від 09.06.2025 було проведено автоматизовану заміну складу суду у справі №909/1212/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 у склад колегії суддів для розгляду справи №909/1212/24 визначено наступний склад суду: Бойко С.М. - головуючий суддя, судді Зварич О.В., Панова І.Ю..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 справу №909/1212/24 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Зварич О.В., Панова І.Ю.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

02 червня 2021 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «МІБЕ Україна» (далі - ТОВ «МІБЕ Україна») укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1200/21-Т/Ц2 (далі - Договір), відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зобов`язалося здійснити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку, пов`язаного з експлуатацією транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1 .

Згідно з умовами Договору, у разі настання страхового випадку Позивач зобов`язувався виплатити страхувальнику страхове відшкодування в межах страхової суми, яка становила 370 000,00 грн.

16 грудня 2021 року із зазначеним транспортним засобом стався страховий випадок - падіння снігу з даху будинку №33, що розташований по вул. Галицька в м. Івано-Франківськ (що підтверджується фотоматеріалами).

В результаті цього випадку автомобіль «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, у зв`язку з чим власнику було завдано матеріальної шкоди.

Згідно з рахунком № СОМ-М-210135 від 23.12.2021, виданим ТОВ «Олімп-Моторс», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становила 112 288,50 грн.

Відповідно до умов Договору, на підставі страхового акта № 006.02988121-1, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхову виплату в розмірі 112 288,50 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - ТОВ «Олімп-Моторс», що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 05.01.2022.

Позивач посилається на те, що у зв`язку з настанням страхового випадку відповідач, як балансоутримувач будинку, на якого покладено обов`язок належного утримання майна, зокрема очищення дахів від снігу та забезпечення безпечного стану покрівлі, несе відповідальність за відшкодування завданої шкоди. Право на звернення з відповідною вимогою виникло у позивача в силу закону, як у страховика, який здійснив страхову виплату замість особи, відповідальної за шкоду. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 112 288,50 грн. у відшкодування завданих збитків.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у цій справі оскаржується позивачем в повному обсязі.

Предметом позову є стягнення боргу, який виник в зв`язку з тим, що позивач виплатив страхове відшкодування в межах заявленої до стягнення суми і, як наслідок, набув права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

Питання страхового відшкодування врегульовано ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з положень статті 1166 Цивільного кодексу України відшкодування шкоди (деліктне зобов`язання) є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - майнової шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, враховуючи встановлену ч. 2 цієї статті презумпцію вини заподіювача, позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Під шкодою слід розуміти зменшення майнової сфери потерпілого.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком протиправної поведінки завдавача шкоди. При цьому причина (протиправна поведінка відповідача) повинна не тільки передувати збиткам (вибуттю майна із майнової сфери позивача), але й з необхідністю породжувати такий наслідок, тобто повинен бути не опосередкований, а безпосередній причинний зв`язок, при якому протиправна поведінка прямо (безпосередньо) породжує наслідок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.3 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією.

За змістом норм статті 993 Цивільного кодексу України, у правовідносинах, що ними регулюються відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика за договором майнового страхування. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий - страхувальник за договором майнового страхування передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовано обставинами виконання позивачем як страховиком за договором добровільного майнового страхування автомобіля обов`язку з виплати страхувальникові - власнику застрахованого автомобіля страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку - заподіяння шкоди застрахованому автомобілю бездіяльністю відповідача (заподіювача шкоди) , припинення внаслідок такого виконання зобов`язань за вказаним договором страхування та перехід до позивача від страхувальника прав потерпілого у вже існуючому деліктному правовідношенні з відшкодування відповідної майнової шкоди автомобілю, яке виникло між власником автомобіля та відповідачем, що, з урахуванням вищенаведеного, підпадає саме під регулювання нормами про суброгацію, а не про регрес.

Тобто, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця у деліктному зобов`язані, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючому деліктному правовідношенні з відшкодування завданої шкоди.

З огляду на наведене, позивач як особа, до якої перейшло право вимоги від власника пошкодженого автомобілю, яке останній мав до заподіювача шкоди, має довести наявність всіх елементів складу правопорушення, як підставу для покладення на відповідачів відповідальності у вигляді відшкодування відповідної матеріальної шкоди, а саме довести наявність: протиправної поведінки відповідачів (дії чи бездіяльності відповідача); шкідливого результату такої поведінки - майнової шкоди (її розміру); причинного зв язку між протиправною поведінкою та шкодою.

Вина заподіювача шкоди презюмується, а тому в разі доведення вищезазначених елементів, відповідач має довести відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів мають право відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

У ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно інформації (лист №70-1.16/570 від 26.12.2024) наданої комунальним підприємством «Управляюча компанія «Комфортний дім» будинок №33 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківськ на балансі та в управлінні підприємства не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Статтею 13 даного Закону передбачено, що якщо співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.

Порядок проведення конкурсу затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016р. №150.

Проте, будинок №33 на вул. Галицькій не може бути включено до переліку об`єктів на Конкурс, оскільки такий не є багатоквартирним житловим будинком (містить менше трьох квартир).

Враховуючи те, що станом на 16.12.2021 і дотепер співвласники не ухвалили відповідного рішення, будинок №33 на вул. Галицькій перебуває в самоуправлінні мешканців.

Зокрема слід зазначити, що відповідальність за утримання та безпеку експлуатації будинку покладається на його співвласників - власників квартир та нежитлових приміщень.

Враховуючи викладене, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не являється ні балансоутримувачем ні управителем будинку №33 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. Даний будинок перебуває у самоуправлінні співвласників квартир та нежитлових приміщень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області є особою, відповідальною за утримання даху будинку №33 по вул. Галицька в м. Івано-Франківську, у тому числі за його очищення від снігу, та, як наслідок, зобов`язаною відшкодовувати позивачу заявлену до стягнення суму. Тобто висновок суду першої інстанції, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Крім того слід зазначити, що відповідно до п. 26.1 та п.26.1.8. Договору страхування у разі настання події, що може бути визначена страховим випадком за ризиком «Збитки внаслідок інших подій» для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків Страхувальник (Вигодонабувач) зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту повідомлення Страховика про подію, що може бути визнана страховим випадком, надати Страховику наступні документи: - постанову, довідку, висновок МВС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, довідка ДНСНС, акт про пожежу ДНСНС, довідка Торгово-промислової палати встановленого зразка тощо залежно від характеру та обставин події.

Як встановлено апеляційним судом у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження настання страхового випадку в розумінні зазначених положень Договору. Зокрема, не надано постанови, довідки або висновку МВС, які б фіксували факт пошкодження автомобіля внаслідок падіння снігу з даху будинку 33 по вул. Галицькій у м. Івано-Франківську.

При цьому, лист начальника Івано-Франківського районного управління поліції не є документом органу МВС, що підтверджує пошкодження автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 падінням снігу з даху будинку 16.12.2021.

У той же час, у матеріалах справи відсутній протокол огляду місця події та пошкодженого автомобіля слідчо-оперативною групою поліції, де зафіксовано план-схему (з прив`язкою до місцевості та об`єктів), час, дату даної події, а також ймовірний спосіб пошкодження автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 .

Інші долучені позивачем до матеріалів справи документи, зокрема, фото пошкодженого автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 з актом огляду транспортного засобу від 22.12.2021 не можуть бути належними доказами наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою безпосередньо відповідача і завданими позивачу збитками.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Дана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц. Таким чином, у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача, відсутні правові підстави для аналізу складу деліктного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки позивач пред`явив позов до неналежного відповідача. У цьому випадку належним позивачем - є співвласники житлового будинку № 33 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Судові витрати

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" б/н від 25.03.2025 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 у справі №909/1212/24 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Зварич О.В.

Панова І.Ю.