РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2025Справа № 910/10750/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" (Херсонська область, Каланчацький район, селище міського типу Каланчак)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (місто Київ)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Markel Capital Limited (Маркел Кепітал Лімітед) в особі керуючого агента - Markel Syndicate Management Limited (Маркел Синдікейт Менеджмент Лімітед) (Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії);

2) MS Amlin Corporate Member Limited (Ем-Ес Амлін Корпорейт Мембер Лімітед) в особі керуючого агента - MS Amlin Underwriting Limited (Ем-Ес Амлін Андеррайтінг Лімітед) (Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії);

3) Aspen Underwriting Limited (Аспен Андеррайтінг Лімітед) в особі керуючого агента - Aspen Managing Agency Limited (Аспен Менеджінг Ейдженсі Лімітед (Лондон, Англія);

4) Hamilton Corporate Member Limited (Гемілтон Корпорейт Мембер Лімітед) в особі керуючого агента - Hamilton Managing Agency Limited (Гемілтон Менеджінг Ейдженсі Лімітед (Лондон, Англія)

про стягнення 7 542 685 473,00 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення 7.542.685.473,00 грн страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна №001443/2001/0000015 від 04.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 03.10.2023.

01.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

12.09.2023 від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив до 12.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" про продовження пропущеного строку для подання відповіді на відзив та продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" процесуальний строк для подання відповіді на відзив у справі № 910/10750/23 до 26.09.2023 включно.

26.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

12.10.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення заявленого представником відповідача в цьому судовому засіданні клопотання про встановлення строку для подання заперечень на відповідь на відзив до 24.10.2023, та ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 28.11.2023.

26.10.2023 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив.

14.11.2023 від позивача надійшли письмові пояснення щодо наданих доказів.

27.11.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 28.11.2023 представник відповідача подав письмові пояснення по справі.

28.11.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 23.01.2024.

Призначене на 23.01.2024 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ващенко Т.М. у відпустці.

22.01.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 підготовче засідання призначено на 20.02.2024.

15.02.2024 від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третіх осіб.

У підготовчому засіданні 20.02.2024 представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

20.02.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 26.03.2024.

18.03.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 18.03.2024 представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

18.03.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 30.04.2024.

26.04.2024 від відповідача надійшли уточнення до заяви про залучення до участі у справі третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2024, зокрема, залучено до участі у справі №910/10750/23 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Markel Capital Limited (Маркел Кепітал Лімітед) в особі керуючого агента - Markel Syndicate Management Limited (Маркел Синдікейт Менеджмент Лімітед), MS Amlin Corporate Member Limited (Ем-Ес Амлін Корпорейт Мембер Лімітед) в особі керуючого агента - MS Amlin Underwriting Limited (Ем-Ес Амлін Андеррайтінг Лімітед), Aspen Underwriting Limited (Аспен Андеррайтінг Лімітед) в особі керуючого агента - Aspen Managing Agency Limited (Аспен Менеджінг Ейдженсі Лімітед, Hamilton Corporate Member Limited (Гемілтон Корпорейт Мембер Лімітед) в особі керуючого агента - Hamilton Managing Agency Limited (Гемілтон Менеджінг Ейдженсі Лімітед; відкладено підготовче засідання на 03.12.2024.

11.11.2024 до Господарського суду міста Києва від Центрального Органу Великобританії повернулось прохання про вручення за кордоном судових документів третій особі-1 - компанії Markel Capital Limited, без виконання, у зв`язку з відсутністю підпису чи печатки у графі 5 прохання.

15.11.2024 та 21.11.2024 до суду від Центрального Органу Великобританії надійшли підтвердження про вручення судових документів третім особам -2, -4 - компаніям MS Amlin Corporate Member Limited та Hamilton Corporate Member Limited.

02.12.2024 до суду надійшли письмові пояснення третіх осіб -2, -3, -4 (компаній MS Amlin Corporate Member Limited, Aspen Underwriting Limited, Hamilton Corporate Member Limited) щодо позовних вимог, в яких заявники підтримують позицію відповідача та просять відмовити в задоволенні позову. У поясненнях також викладені клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків на їх подання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 поновлено провадження у справі.

У підготовчому засіданні 03.12.2024 представники позивача заявили про необхідність ознайомлення з поясненнями третіх осіб -2, -3, -4. Представник відповідача заявив про необхідність повторного направлення прохання про вручення судових документів третій особі-1 та відкладення розгляду справи. Представники позивача заперечували проти відкладення розгляду справи для повторного повідомлення третьої особи-1, що, на їх думку, призведе до затягування судового процесу. Представник третіх осіб -2, -3, -4 у підготовчому засіданні підтвердив отримання цими особами судових документів від Господарського суду міста Києва у встановленому Конвенцією порядку.

У підготовчому засіданні 03.12.2024 судом оголошувалась перерва до 12:45 год.

На час підготовчого засідання 03.12.2024 о 12:45 у приміщеннях Господарського суду міста Києва зникло електроживлення, що позбавило суд можливості продовження розгляду даної справи. У той же час невирішеними залишились питання про поновлення третім особам -2, -3, -4 пропущених процесуальних строків для подання пояснень по справі та їх долучення до матеріалів справи.

У зв`язку з цим ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 призначено підготовче засідання на 24.12.2024, поновлено компаніям MS Amlin Corporate Member Limited, Aspen Underwriting Limited, Hamilton Corporate Member Limited пропущений процесуальний строк для подання пояснень по суті спору та долучено подані 02.12.2024 пояснення до матеріалів справи, запропоновано позивачу та відповідачу подати власні пояснення по справі з урахуванням позиції третіх осіб -2, -3, -4 у строк до 17.12.2024 включно; вирішено повторно направити Центральному Органу Великобританії документи, що повернулись до Господарського суду міста Києва, для вручення компанії Markel Capital Limited (Маркел Кепітал Лімітед), з метою повідомлення її про розгляд даної справи; зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" надати два примірники нотаріально завіреного у встановленому законом порядку перекладу супровідного листа до Центрального Органу Великобританії, у строк до 13.12.2024.

12.12.2024 відповідачем подано до суду переклад супровідного листа від 10.12.2024 №910/10750/23/7117/24 до Центрального Органу Великобританії.

17.12.2024 до суду надійшли пояснення відповідача по справі з урахуванням позицій третіх осіб -2, -3, -4.

20.12.2024 відповідачем подано заяву щодо належного повідомлення третьої особи-1 про розгляд даної справи в порядку, встановленому Конвенцією (Гаага, 1965).

24.12.2024 до суду надійшли пояснення позивача від 23.12.2024 по справі з урахуванням позицій третіх осіб -2, -3, -4.

У підготовчому засіданні 24.12.2024 представники відповідача заперечували проти долучення до матеріалів справи пояснень позивача від 23.12.2024, оскільки вони подані з порушенням встановленого судом процесуального строку для їх подання.

Представники позивача в підготовчому засіданні обґрунтовували наявність поважних причин для пропуску цього строку тим, що 17.12.2024 було отримано пояснення відповідача, тож з метою процесуальної економії у власних поясненнях позивач також врахував позицію відповідача.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом не встановлено наявності поважних причин пропуску позивачем письмових пояснень щодо позиції третіх осіб, у зв`язку з чим протокольною ухвалою від 24.12.2024 подані позивачем 23.12.2024 пояснення залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2025, постановлено звернутись до Центрального Органу Великобританії із проханням про вручення за кордоном судових документів компанії Markel Capital Limited (Маркел Кепітал Лімітед), зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" надати два примірники даної ухвали суду та прохання про вручення за кордоном судових документів з нотаріально засвідченими перекладами на англійську мову, для направлення до Центрального Органу Великобританії, у строк до 06.01.2025 включно.

07.01.2025 до суду надійшли подані позивачем 06.01.2025 документи на виконання вимог ухвали від 24.12.2024.

17.02.2025 представником Маркел Кепітал Лімітед (Markel Capital Limited) подано пояснення третьої особи по справі.

07.03.2025 до суду надійшло підтвердження про вручення за кордоном судових документів компанії Markel Capital Limited (Маркел Кепітал Лімітед).

10.03.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У судових засіданнях 18.03.2025 та 22.04.2025 оголошувались перерви.

У судовому засіданні 24.04.2025 представник відповідача подав письмову промову в судових дебатах.

Протокольною ухвалою від 24.04.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.05.2025.

У судовому засіданні 22.05.2025 представником третіх осіб -1 - 4 подано письмову промову в судових дебатах.

22.05.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та повідомив, що судове рішення буде проголошено 03.06.2025.

03.06.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з відпусткою судді, у зв`язку з чим ухвалою від 04.06.2025 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.06.2025.

09.06.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи №910/10750/23.

Ухвалою від 10.06.2025 визнано необґрунтованим відвід Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/10750/23, передано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/10750/23 для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2025 (суддя Гумега О.В.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи №910/10750/23.

Ухвалою від 26.06.2025 призначено судове засідання з розгляду справи №910/10750/23 по суті на 17.07.2025.

У судовому засіданні 17.07.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" (далі - Товариство) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (далі - Компанія) було укладено договір добровільного страхування майна № 001443/2001/0000015 (далі - Договір), за умовами якого Компанією здійснено страхування належного позивачу на праві приватної власності майна, а саме: вітрових електроустановок (далі - ВЕУ) №№ 1-11, 14-20, 12, 13, 21-33, 35-40 Мирненської вітрової електростанції (далі - "Мирненська ВЕС"), ПС 220/150 кВ "Каїрка", ВЕС "Мирненська", трансформаторної підстанції 150/35 кВт збору потужності "Мирненська 1", трансформаторної підстанції 150/35 кВт збору потужності "Мирненська 2", двоколової повітряної лінії 150 кВ ПС "Каїрка" збору потужності "Мирненська 1" та одноколової повітряної лінії 150 кВ ПС збору потужності "Мирненська 1" - ПС збору потужності "Мирненська 2" (далі - "Застраховане майно"), яке знаходиться за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, Мирненська селищна рада (п. п. 7.1.1. - 7.1.43. Договору).

Згідно з преамбулою до Договору, його укладено відповідно до "Правил добровільного страхування від воєнних ризиків та ризиків стихійних явищ" від 05.11.2015 та "Правил добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту, вантажів та багажу)" від 14.01.2016 та "Правил добровільного страхування фінансових ризиків" (далі - Правила).

Відповідно до п. 3.1. Договору його предметом є майнові інтереси Товариства, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, та/або користуванням, та/або розпорядженням застрахованим майном.

За умовами п. 5 Договору його дія поширюється на всю територію України, за винятком територій Автономної Республіки Крим, Луганської та Донецької областей.

Страховим випадком у розумінні пункту 6 Договору є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), зазначених нижче, визначення яких наведені в Умовах добровільного страхування майна, що підписані страховиком та страхувальником: 1. терористичний акт; 2. диверсія; 3. страйки та (або) масові заворушення; 4. протиправні дії третіх осіб, направлені на пошкодження або знищення застрахованого майна; 5. повстання, революція або бунт; 6. заколот та (або) державний переворот; 7. війна та (або) громадянська війна (п. п. 6.1. - 6.7. Договору).

Згідно з п. 8.1. Договору загальна задекларована вартість застрахованого майна включає ПДВ та становить гривневий еквівалент суми в розмірі 227 400 000,00 євро за офіційним курсом НБУ гривні до іноземних валют на дату укладення договору.

Строк дії Договору встановлювався з 00 годин за київським часом 01.12.2021 до 24 години 00 хвилин за київським часом 30.11.2022 (п. 8 Договору).

Відповідно до розділу 1 "Загальні положення та визначення" Умов добровільного страхування майна (далі - Умови) останні є невід`ємною частиною договору добровільного страхування майна та перерви діяльності (далі - Договір). За цим Договором страховик зобов`язується за обумовлену плату страховий платіж) при настанні зазначених у договорі подій (страхових випадків) виплатити страхувальнику і/або вигодонабувачу страхове відшкодування в межах страхової суми, зазначеної у договорі. Місцем дії Договору є виключно територія, що зазначена в пункті 5 Договору як територія страхування та адреса, за якою знаходиться застраховане майно, яка зазначена в пункті 7.1. Договору. У будь-якому разі не є застрахованим та не підлягає страхуванню майно, що розташоване в Донецькій, Луганській областях та Автономній Республіці Крим. Майно вважається застрахованим тільки під час його знаходження на території страхування, яка вказується в договорі. Якщо страховане майно вилучається, переміщається з території страхування, то покриття, передбачене договором, не діє стосовно такого майна (п. п. 1.2. - 1.5. Умов).

Відповідно до визначень, наведених у п. п. 1.23., 1.24., 1.28., 1.29., 4.1. Умов:

"чистий (прямий, реальний) збиток", який відшкодовується відповідно до цих умов, означає необхідні та доцільні витрати на ремонт, заміну або відновлення (в залежності від того, що менше) застрахованого майна у цьому ж місці або у найближчому до місця страхування місці (в залежності від того, де найменші витрати) до стану, в якому воно знаходилось до настання збитку, але не кращому, включаючи витрати по доставці та монтажу, митні збори та платежі, без вирахування зносу, за умови, що ремонт, заміна або відновлення здійснюються відповідно до таких умов: 1.Ремонт, заміна або відновлення мають здійснюватися належним чином без затримок. 2. Поки застраховане майно не відремонтовано/відновлено страховик відшкодовує збитки з вирахуванням зносу та не більше дійсної вартості застрахованого майна. Однак, якщо сторони погодяться, що ремонт, заміну або відновлення проводити непрактично та недоцільно, страховик виплатить страхувальнику суму, засновану на витратах на ремонт або заміну (без вирахування зносу), за вирахуванням супутніх витрат, які не виникли б у противному випадку. страховик виплачує страхувальнику не більше страхової суми, зазначеної в договорі (пункт 1.23. Умов);

"страховим випадком", "одним страховим випадком" за цим договором вважатиметься факт завдання збитку/збитків, що виникли внаслідок і безпосередньо спричинені однією дією або серією дій. Тривалість і обсяг будь-якого "одного страхового випадку" обмежується всіма збитками, понесеними страхувальником щодо майна, застрахованого за цим договором, під час періоду у 72 послідовні години, що виникли внаслідок або в результаті однієї причини. Проте, жодний такий період у 72 послідовні години не може виходити за рамки строку дії договору, крім випадків, коли страхувальник вперше зазнав прямого матеріального збитку до закінчення строку дії договору, а також починатись до початку строку дії договору (пункт 1.24. Умов);

"війна" означає силову боротьбу між двома або більше суверенними націями, що ведеться з будь-якої причини, озброєний конфлікт суверенних сил та (або) оголошених або неоголошених та відкритих ворожих актів між суверенними націями, з врахуванням виключення, зазначеного в пункті 3.1.3. цих Умов (пункт 1.28. Умов);

"страхове покриття" - зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування при настанні страхового випадку, яке виникло протягом строку дії договору (пункт 1.29. Умов);

"страхова сума" - грошова сума, у межах якої страховик відповідно до договору та Умов зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова сума є максимальною сумою, що може бути виплачена страхувальнику за усіма страховими випадками, що сталися протягом строку дії цього договору із застрахованим майном, щодо якого вона встановлена (пункт 4.1. Умов).

Згідно з розділом 2 "страхові випадки та страхові ризики" Умов, згідно з цим договором у частині страхування майна страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником внаслідок втрати, знищення або пошкодження страхованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), що позначені "Так" у договорі у розділі 6 у тлумаченні визначень цього договору: терористичний акт; диверсія; страйки та (або) масові заворушення; протиправні дії третіх осіб, направлені на пошкодження або знищення застрахованого майна; повстання, революція або бунт; заколот та (або) державний переворот; війна та (або) громадянська війна (пункт 2.1. Умов).

Розділом 3 "Виключення із страхових випадків і обмеження страхування" Умов визначені випадки і обмеження, які не визнаються страховим випадком та не підлягають відшкодуванню.

Згідно з пунктами 3.1.2., 3.1.4 Умов, не визнаються страховим випадком та не підлягають відшкодуванню шкода/збитки внаслідок:

події, що прямо або опосередковано сталася внаслідок захоплення, конфіскації, націоналізації, реквізиції, експропріації, затримання, законного чи незаконного заволодіння, зайняття, ембарго, відчуження, а також втрату або пошкодження застрахованого майна на виконання закону, наказу, постанови або вказівок будь-якого органу влади, втрати або пошкодження застрахованого майна внаслідок контрабанди або незаконного перевезення або незаконної торгівлі (пункт 3.1.2. Умов);

затримки, втрати частки ринку, неможливості використання, неможливості доступу до застрахованого майна, закриття бізнесу або відкликання ліцензії, амортизації, обмеженості в функціональності, витрати на прискорення відновлення перерви діяльності (пункт 3.1.4. Умов).

Відповідно до пункту 6.1.3. Умов страхувальник має право при настанні страхового випадку отримати страхове відшкодування в порядку та на умовах, передбачених договором.

При цьому, відповідно до пункту 6.2.5. Умов страхувальник повинен при настанні страхового випадку дотримуватись вимог розділу 8 Умов.

У свою чергу, Компанія за умовами пунктів 6.3.5. та 6.3.6. Умов має право: самостійно проводити розслідування обставин випадку, призначати на свій розсуд та за свій рахунок кваліфікованих фахівців (експертів) для визначення причин страхового випадку та розміру збитків; у разі виникнення сумніву в обґрунтованості (законності) вимог страхувальника на виплату страхового відшкодування, відстрочити її до підтвердження або спростування цих сумнівів.

Відповідно до пунктів 6.4.3. та 6.4.4. Умов страховик зобов`язаний: протягом 10-ти робочих днів, після отримання усіх необхідних документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку, прийняти рішення щодо визнання (чи невизнання) події страховим випадком; при настанні страхового випадку - сплатити страхове відшкодування не пізніше 10-ти робочих днів з моменту прийняття рішення про визнання події страховим випадком.

Розділом 7 Умов визначені дії сторін у разі настання страхового випадку.

Згідно з пунктами 7.1.1.- 7.1.3. Умов, у разі настання випадку, який має ознаки страхового, страхувальник вчиняє наступні дії:

негайно, протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин, звертається у цілодобовий інформаційний центр страховика і повідомляє про випадок, що стався, за телефонами: +38 ; + 38 (Київстар); + 38 (Vodafone); +38 (Lifecell) або на e-mail: (пункт 7.1.1. Умов);

протягом 48 (сорока восьми) годин з моменту настання випадку надати особисто або надсилає факсом, поштовим зв`язком страховику письмове підтвердження повідомлення про подію (пункт 7.1.2. Умов);

негайно проінформувати відповідні органи, виходячи з їх компетенції (органи внутрішніх справ, пожежної охорони, аварійні служби тощо) про настання страхового випадку та отримати від них документи, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку (пункт 7.1.3. Умов).

Пункт 8.1. Умов визначає перелік документів, які надаються страхувальником страховику при настанні події, яка має ознаки страхового випадку.

Згідно з пунктами 8.2. та 8.3. Умов страховик залишає за собою право змінити перелік документів, передбачених пунктом 8.1. Умов, а також вимагати у страхувальника додаткові документи, якщо з урахуванням конкретних обставин їх відсутність унеможливлює встановлення майнового інтересу, факту та причин настання страхового випадку та (або) визначення розміру збитків. У разі неможливості надання яких-небудь документів з об`єктивних причин, страхувальник зобов`язаний надати страховику письмове пояснення причин їхньої відсутності/ненадання.

Згідно з пунктом 8.5. Умов рішення про визнання події страховим випадком приймається страховиком протягом 10-ти робочих днів після отримання всіх документів, зазначених у пункті 8.1. цього договору.

За умовами пунктів 8.6. - 8.8. Умов виплата страхового відшкодування її одержувачу здійснюється страховиком на підставі заяви про виплату страхового відшкодування і страхового акта протягом 10-ти робочих днів з дати прийняття рішення про визнання події страховим випадком (оформлення страхового акта) шляхом, зазначеним її одержувачем у заяві про виплату страхового відшкодування, - безготівковим переказом на банківський рахунок, готівкою через касу страховика або іншим шляхом, зазначеним вигодоодержувачем у заяві про виплату страхового відшкодування. У разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, страховик зобов`язаний повідомити страхувальника в письмовій формі, з обґрунтуванням причин відмови протягом 10-ти робочих днів з дати отримання всіх документів, передбачених договором. Строк прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування може бути додатково продовжений страховиком: до 60 днів - при необхідності проведення додаткової перевірки обставин страхового випадку, розміру заподіяного збитку та (або) якщо документів, отриманих від страхувальника недостатньо для прийняття рішення по випадку, що має ознаки страхового; якщо органами внутрішніх справ розпочато досудове розслідування проти страхувальника або посадових осіб страхувальника, або уповноважених ним осіб, або його представників та/або ведеться досудове розслідування обставин, які спричинили настання страхового випадку - до закінчення досудового розслідування, а у випадку звернення до суду з обвинувальним актом - до моменту набрання вироком, ухвалою суду законної сили; якщо за фактом настання страхового випадку розпочато досудове розслідування - до закінчення досудового розслідування (закриття кримінального провадження), але не більше, ніж на 90 календарних днів з дати отримання страховиком останнього документу від страхувальника; у випадку звернення до суду з обвинувальним актом - до моменту набрання вироком, ухвалою суду законної сили.

У розділі 9 Умов сторони погодили порядок визначення розміру страхового відшкодування у разі настання страхового випадку.

Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є, зокрема: несвоєчасне повідомлення страхувальником, без поважних на це причин, про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом, Правилами та договором страхування (п. п. 10.1.5., 10.1.8. Умов).

Даний договір складено в двох примірниках українською та англійською мовами, кожен з яких має однакову юридичну силу. При виникненні суперечностей при трактуванні умов цього договору, пріоритетне значення має українська мова (розділ 12.1. Умов).

Відповідно до пункту 12.11. Умов страхувальник, як тільки йому стане відомо про обставини, які можуть вчинити настання збитку має строки протягом 24 годин письмово повідомити страховика, за договором, який, у свою чергу, має повідомити страховика протягом семи днів з моменту, коли йому стало відомо про виникнення таких обставин. Умова повідомлення про збитки є необхідною та впливає на виконання зобов`язань за договором страховиком. При повідомленні про страховий випадок страхувальник має надати страховику максимально можливу і достовірну інформацію та свідчення, а також повноцінно співпрацювати у розслідуванні та врегулюванні будь-якого збитку.

Страхувальник має надати підписані та документально підтверджені докази збитку протягом 60 днів з моменту настання страхового випадку (за виключенням письмового обґрунтування збільшення даного строку наданого страховику) із зазначенням часу, місця та причин збитку, підтвердження майнового інтересу щодо пошкодженого чи втраченого майна, а також фінансового розміру збитку. Якщо документи, що підтверджують настання збитку, не будуть надані протягом 1-го року з дати закінчення строку дії договору, страховик звільняється від будь-якої відповідальності за цим правочином. В будь-якій заяві чи вчиненій дії по повідомленню про настання збитку по даному договору необхідність доведення того, що збиток покривається за цим договором, не є виключенням зі страхових випадків та підлягає сплаті, покладається на страхувальника (пункт 12.12. Умов).

Згідно з Правилами добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту, вантажів та багажу) від 14.01.2016, на підставі яких укладено договір (далі - "Правила"), ці Правила розроблені відповідно до Закону України "Про страхування" та інших нормативно-правових актів України (преамбула договору, преамбула Умов). Страховик укладає договори добровільного страхування майна з юридичними та дієздатними фізичними особами (страхувальниками) відповідно до цих Правил і законодавства України. Договір страхування укладається відповідно до Правил страхування та законодавства України (пункти 2.1., 2.2. Правил).

Вказані Правила добровільного страхування майна встановлюють загальні у мови і порядок укладення договорів страхування. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договорів страхування. За згодою сторін у договорі страхування можуть бути зазначені також інші умови, що не суперечать цим Правилам та законодавству України (пункти 2.3., 2.4. Правил).

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном. Якщо договором страхування не передбачено інше, застрахованим може бути майно, що безпосередньо належить страхувальнику, придбане страхувальником у кредит, отримане ним за договором оренди, лізингу або що є майновим забезпеченням застави, майно, що є власністю третьої особи, якщо воно було передане страхувальнику для обробки, використання, зберігання, продажу (пункти 3.1., 3.2. Правил).

За рішенням страхувальника, застрахованим може бути як все майно, так і його частина. На підставі цих Правил за договором страхування може бути застраховано нерухоме та (або рухоме) майно, а саме майно, що відноситься до груп майна, що зазначені у цих Правилах (пункти 3.3., 3.4. Правил).

Відповідно до пункту 4.1. Правил страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником (вигодо набувачем) внаслідок пошкодження, знищення (загибелі) або втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), передбачених пунктом 4.2. Правил.

Згідно з пунктом 4.2. Правил майно може бути застраховане як від усіх, так і від окремих з наведених нижче страхових ризиків (груп страхових ризиків), зокрема: 4.2.1. вогневих ризиків; 4.2.2. стихійних явищ; 4.2.4. падіння на застраховане майно метеоритів; 4.2.5. падіння літаючих апаратів; 4.2.6. протиправних дій третіх осіб; 4.2.7 інших протиправних дій третіх осіб, зокрема страйків та масових заворушень, терористичних актів, диверсії; 4.2.22. усіх ризиків зовнішнього впливу, що не підпадають під виключення та обмеження страхування; 4.2.23. інших ризиків відповідно до міжнародних систем страхування, які вимагають застосування уніфікованих умов страхування, з урахуванням умов, передбачених чинним законодавством України.

Під "усіма ризиками зовнішнього впливу, що не підпадають під виключення та обмеження страхування" слід розуміти, якщо інше не передбачено договором страхування, втрату або пошкодження застрахованого майна в результаті прямого непередбачуваного впливу на нього ззовні будь-якого шкідливого фізичного фактору, що не виключений відповідно до Правил та (або) договору страхування. Під втратою або пошкодженням застрахованого майна в результаті дії усіх ризиків зовнішнього впливу, що не підпадають під виключення та обмеження страхування, слід розуміти, якщо інше не передбачено договором страхування, несприятливу зміну фізичного стану застрахованого майна, що страхувальник або його працівники не передбачили, а також не могли передбачити на підставі всіх професійних навичок, необхідних для здійснення своєї діяльності. Якщо інше не передбачено договором страхування, незначні зміни, які не зменшують вартість застрахованого майна, як втрата або пошкодження застрахованого майна не розглядаються (пункт 4.2.22. Правил).

Невід`ємною частиною визначень ризиків, що зазначені у пунктах 4.2.1. - 4.2.23, є відповідні виключення до таких ризиків, що зазначені у пунктах 5.7. - 5.24 Правил (п. 4.2.24. Правил).

Розділом 11 Правил визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків,

Позивач ознайомлений з Правилами добровільного страхування майна, про що зазначено у пункті 12.6. Умов.

Договір та Умови, які є невід`ємною частиною Договору, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Судом встановлено, що 23.02.2023 о 16:02:50 позивачем з поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19 направлено на поштову адресу відповідача вул. Теліги Олени, 6 Київ, 04112, та о 16:41 (4:41 РМ) направлено на електронну адресу повідомлення про страховий випадок №8 від 23.02.2023, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви повідомленням вих. №8 від 23.02.2023 за підписом директора відповідача Власенка А.В., роздруківкою електронного листа, описом вкладення до цінного листа та доданим до нього фіскальним чеком поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19. У повідомленні про страховий випадок позивачем вказано про настання 24.02.2022 страхового випадку за Договором, а саме втрату застрахованого майна внаслідок війни російської федерації з Україною. Зокрема, в повідомленні вказано, що починаючи з 24.02.2022 і до цього часу територія місцезнаходження застрахованого майна тимчасово окупована військами рф і органи державної влади України не здійснюють на цій території своїх повноважень; що внаслідок цих подій позивач, незважаючи на наявність запису про державну реєстрацію права власності, фактично втратив всі правомочності власника застрахованого майна, оскільки практичне здійснення володіння, користування та розпорядження цим майном не є можливим; що компетентні органи державної влади України не можуть забезпечити реалізацію права власності на застраховане майно в умовах окупації відповідної території; що відсутня можливість отримання будь-якої інформації про стан застрахованого майна; що вищенаведені обставини вказують на те, що в даному випадку має місце не суто відсутність доступу до застрахованого майна, а його фактична втрата страховиком; що застраховане майно вибуло як із володіння, користування і розпорядження позивача, так і з-під юрисдикції державних органів України, а будь-які інструменти для повернення майна у передбачуваному майбутньому у позивача відсутні, що свідчить про втрату застрахованого майна, в розумінні пункту 6 Договору.

24.02.2023 позивачем з поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19 направлено на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування вих. №10 від 24.02.2023, в якій позивач, посилаючись на ті ж обставини, що і в повідомленні про страховий випадок, просив відповідача виплатити страхове відшкодування за втрату майна. На підтвердження факту настання страхового випадку до цієї заяви позивачем було додано: 1) копію повідомлення вих. № 8 від 23.02.2023; 2) копію договору добровільного страхування майна № 001443/2001/0000015; 3) інформацію про ТОВ "Віндкрафт Каланчак" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 4) копію статуту ТОВ "Віндкрафт Каланчак" з описом, що містить ключ доступу до електронної версії статуту; 5) копію свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.08.2013; 6) копії технічних паспортів на застраховане майно; 7) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо застрахованого майна; 8) балансову довідку від 23.02.2023; 9) копію запиту вих. № 95 від 05.07.2022 з доказами направлення; 10) копію листа ГУ ДСНС України у Херсонській області №6601-196/02 від 19.07.2022; 11) копію адвокатського запиту вих. № 1-06-02/23 від 06.02.2023 з доказами направлення; 12) копію листа ГУ ДСНС України у Херсонській області №6602-456/66 від 10.02.2023 з копією конверта і інформацією про дату вручення; направлення заяви підтверджується доданими позивачем до позовної заяви заявою про виплату страхового відшкодування за підписом генерального директора відповідача Власенка А.В., описом вкладення до цінного листа та доданим до нього фіскальним чеком поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19.

04.04.2023 позивачем направлено на адресу відповідача листа вих. №13 від 03.04.2023 з проханням повідомити про прийняте у страховій справі рішення, що підтверджується доданими до позовної заяви листом за підписом генерального директора відповідача Власенка А.В., описом вкладення до цінного листа та доданим до нього фіскальним чеком поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19.

Листом вих. № 00555119 від 06.04.2023 відповідач, у відповідь на лист (повідомлення) позивача №8 від 23.02.2023, повідомив, що для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування, страхувальник зобов`язаний надати страховику документи, що підтверджують настання та обставини страхового випадку, факт втрати, знищення або пошкодження застрахованого майна; наголосив, що відсутність доступу до майна сама по собі не є підставою для визнання страхового випадку; попросив надати докази стосовно реального стану застрахованого майна та обставин його втрати, знищення або пошкодження; вказав, що перелік документів, що підтверджують факт настання збитків, передбачений умовами пункту 8 договору; зазначив, що відповідно до пункту 3.1.4. не визнається страховим випадок та не підлягають відшкодуванню шкода/збитки внаслідок неможливості використання, неможливості доступу до застрахованого майна, закриття бізнесу; попросив надати додаткову інформацію та документи відповідно до умов договору, для прийняття відповідного рішення щодо заявленого випадку.

20.04.2023 позивач, у відповідь на лист відповідача від 06.04.2023, направив останньому лист вих. №18 від 20.04ю2023 з додатками: (1) копією адвокатського запиту вих. № 1-24-02/23 від 24.02.2023 з доказами направлення; 2) копією листа Херсонської обласної військової адміністрації № 317-08-09-320/23 від 06.03.2023; 3) балансовою довідкою №9 від 23.02.2023), в якому повідомив, що в доданій до заяви про виплату страхового відшкодування балансовій довідці №9 було виявлено технічні описки у даті та реквізитах компанії, а тому позивач надає балансову довідку з виправленими описками; відносно обставин втрати застрахованого майна позивач, повторно зазначив, що з 24.02.2022 і до цього часу територія місцезнаходження застрахованого майна тимчасово окупована військами рф і органи державної влади України не здійснюють на цій території своїх повноважень; а також, що з 30.09.2022 територію Херсонської області було анексовано російською федерацією з посиланням на "Договір між Російською Федерацією і Херсонською областю про прийняття Херсонської області і створення у складі Російської Федерації нового суб`єкта" від 30.09.2022, на підставі якого було прийнято Федеральний конституційний закон від 04.10.2022 № 8-ФКЗ "Про прийняття в Російську Федерацію Херсонської області і створення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Херсонської області; і що не визнаючи легітимності прийнятих державою-агресором нормативних актів, внаслідок вищезазначених подій позивач фактично втратив всі правомочності власника застрахованого майна, оскільки практичне здійснення володіння, користування та розпорядження цим майном є неможливим; додатково позивач зазначив про отримання листа Херсонської обласної військової адміністрації, в якому остання зазначила, що застраховане майно розташоване на тимчасово окупованій російською федерацією території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку з цим позивач просив у встановлені Договором строки прийняти рішення про визнання або відмову у визнанні події страховим випадком, а в разі продовження строку на прийняття відповідних рішень в межах, визначених пунктом 8.8. Договору - додатково повідомити про це позивача. Направлення листа підтверджується доданими до позовної заяви листом за підписом генерального директора відповідача Власенка А.В., описом вкладення до цінного листа та доданим до нього фіскальним чеком поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Княжичі.

Листом вих. № 00555119 від 15.05.2023 відповідач, у відповідь на лист позивача вих. №18 від 20.04.2023, повідомив, що до процесу врегулювання залучаються перестраховики та всі зацікавлені сторони; що страховим випадком за договором вважається факт завдання збитку/збитків, що виникли внаслідок і безпосередньо спричинені однією дією або серією дій; також, посилаючись на пункти 6.2.7., 12.11. Умов, звернув увагу позивача на те, що повідомлення про випадок було надано позивачем 24.02.2023, а також, що необхідність доведення того, що збиток покривається за цим Договором, не є виключенням зі страхових випадків та підлягає сплаті, покладається на страхувальника; зазначив, що згідно умов Договору та Правил страхування під втратою/знищенням майна вважається такий його стан, коли витрати на його відновлення дорівнюють або перевищують вартість застрахованого майна на дату настання страхового випадку, або страхову суму за договором страхування, в залежності від того, яке значення менше, і що втрата доступу до приміщення або втрата права володіння, користування та розпорядження майном є іншим страховим випадком, який не покривається умовами укладеного Договору; звернув увагу на те, що відповідно до пункту 3.1.4. Договору не визнається страховим випадок та не підлягають відшкодуванню шкода/збитки внаслідок неможливості використання, неможливості доступу до застрахованого майна, закриття бізнесу; зазначив, що надані позивачем докази збитку не містять інформації, яка вимагається Договором, тому відповідач не може прийняти їх для задоволення вимог Договору.

Оскільки відповідач не прийняв жодних рішень (ні про визнання події страховим випадком, ні про відмову у визнанні події страховим випадком), позивач звернувся до суду з даним позовом.

У позовній заяві позивач зазначає, що 24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення в Україну, у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан. 23.02.2023 позивачем направлено на email та на поштову адресу відповідача повідомлення про страховий випадок №8, в якому вказано про настання 24.02.2022 страхового випадку за Договором, а саме, втрати застрахованого майна внаслідок війни російської федерації з Україною. 24.02.2023 позивачем направлено на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування №10. 04.04.2023 позивачем направлено на адресу відповідача лист з проханням повідомити про прийняте у страховій справі рішення. Листом від 06.04.2023 відповідач просив позивача надати додаткову інформацію та документи стосовно реального стану застрахованого майна та обставин його втрати, знищення або пошкодження. 20.04.2023 позивач направив відповідачу лист №18 з поясненнями щодо поставлених питань та просив у встановлені Договором строки прийняти рішення про визнання або відмову у визнанні події страховим випадком, а в разі продовження строку на прийняття відповідних рішень в межах, визначених пунктом 8.8. Договору - додатково повідомити про це позивача.

В обґрунтування наявності підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування, позивач у позовній заяві посилається на частину другу статті 8 Закону України "Про страхування", пункти 3.1., 6., 6.7., 7.2., 9.2. Договору, пункти 1.14., 1.8., 6.4.3., 6.4.4, 8.1., 8.5.-8.7., 9.1., підпункт 2 пункту 1.23. Умов, частину першу статті 316, частину першу статті 317, пункт третій частини першої статті 988 Цивільного кодексу України, пункт перший частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", частину 4 статті 41 Конституції України, пункт другий частини першої статті 3, статтю 16 Цивільного кодексу, статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1, 13 Конвенції.

Позивач зазначає, що починаючи з 24.02.2022 і до цього часу територія місцезнаходження застрахованого майна, а саме територія Скадовського (раніше - Каланчацького) району Херсонської області, тимчасово окупована військами рф і органи державної влади України не здійснюють на цій території своїх повноважень. Внаслідок цих подій позивач, незважаючи на наявність запису про державну реєстрацію права власності, фактично втратив всі правомочності власника застрахованого майна, оскільки практичне здійснення володіння, користування та розпорядження цим майном не є можливим. В свою чергу, компетентні органи державної влади України повідомили позивачу про неможливість забезпечити реалізацію права власності на застраховане майно в умовах окупації відповідної території. З огляду на ці обставини, забезпечення позивачу реалізації його права власності на застраховане майно неможливе. Вищенаведені обставини вказують на те, що в даному випадку має місце втрата позивачем застрахованого майна. Отже, з 24.02.2022 застраховане майно вибуло як із володіння, користування і розпорядження позивача, так і з-під юрисдикції державних органів України, а будь-які інструменти для повернення майна у передбачуваному майбутньому у позивача відсутні, що свідчить про втрату застрахованого майна, в розумінні пункту 6 договору.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем не доведено факт настання страхового випадку; подія, про існування якої стверджує позивач, підпадає під виключення зі страхових випадків і обмеження страхування; позивачем несвоєчасно повідомлено про настання страхового випадку, не подано усі необхідні документи, що підтверджують факт і обставини настання страхового випадку і розмір завданих збитків; відповідачем не порушено зобов`язань за Договором та прав позивача; у позивача відсутнє порушене право, а відтак право на звернення до суду з позовом.

Посилаючись на статті 979, 980, 988, частини другу, третю статті 991, пункт п`ятий частини першої статті 989 Цивільного кодексу України, статті 4, 6, 8, 9, 16, 20, 26 Закону України "Про страхування", частину третю статті 5, частини четверту і п`яту статті 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", пункти 1.23., 3.1.2., 3.1.4., 6.1.4., 6.4.3., 7.1., 7.2., 8.1.6., 8.5., 10.1.5., 12.12. Умов, відповідач зазначає, що позивачем не доведено факт настання страхового випадку - факт втрати застрахованого майна внаслідок війни рф з Україною, не надано доказів на підтвердження настання страхового випадку, не доведено, що неможливість володіння, користування та розпорядження застрахованим майном не є виключенням зі страхових випадків; вказує, що втрата правомочностей власника майна, окупація території місцезнаходження застрахованого майна військами рф, перебування майна на тимчасово окупованій території, нездійснення органами державної влади України своїх повноважень на тимчасово окупованій території, вибуття застрахованого майна з-під юрисдикції державних органів України, не є втратою майна; зазначає, що позивач несвоєчасно (через рік) повідомив відповідача про настання страхового випадку, що, на думку відповідача, є самостійною і достатньою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; звертає увагу суду на непослідовність та недобросовісність дій позивача. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що пред`явлений позивачем позов не підлягає задоволенню судом.

Треті особи повністю підтримують позицію відповідача. Додатково звертають увагу суду на практику Високого суду Англії та Уельсу, а саме, висновки, викладені в рішенні від 12.06.2024 у справі № CL-2023-000219.

На час звернення позивача до суду з позовом рішення про визнання спірної події страховим випадком чи про відмову у виплаті страхового відшкодування за заявою позивача відповідачем прийнято не було, відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. Доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що, на думку позивача, відповідачем порушено встановлене у пунктах 6.4.3., 6.4.4, 8.5., 8.6 Умов договору зобов`язання розглянути подані позивачем документи, прийняти рішення про визнання події страховим випадком та виплатити відповідне страхове відшкодування, відповідач безпідставно ухиляється від прийняття передбачених договором рішень і не повідомляє позивачу жодних конкретних і зрозумілих дій, які на його думку необхідні для вирішення питання про страхове відшкодування, станом на дату подання позову відповідачем не повідомлено позивачу про прийняття жодного із передбачених договором рішень. При цьому, позивач стверджує, що передбачені законом та договором підстави для відмови у виплатів страхового відшкодування за договором відсутні. Вважає, що за таких умов наявні правові підстави для стягнення страхового відшкодування за договором з відповідача в судовому порядку.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 979 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування", чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 8 Закону страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями статті 9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком і страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до статті 26 Закону підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та докази, які були досліджені в судовому засіданні, надаючи оцінку всім аргументам учасників справи, вирішуючи питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, суд зазначає наступне.

24.02.2022 військами російської федерації здійснено повномасштабне вторгнення на територію України, у тому числі на територію Генічеського району Херсонської області. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всіх території України введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась і триває на час розгляду судом даної справи. Уся територія Скадовського (раніше - Каланчацького) району Херсонської області, на території якого знаходиться застраховане майно позивача, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, включена до Переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій з 24.02.2022.

Зазначені обставини є загальновідомими та відповідно до статті 75 ГПК України, правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №210/4458/15-ц (факт збройної агресії російської федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує), не потребують доказування.

Відповідачем у відзиві на позов також визнаються наступні обставини:

1) укладення сторонами 04.11.2021 Договору добровільного страхування майна №001443/2001/0000015;

2) повідомлення позивачем 23.02.2023 відповідача про настання 24.02.2022 страхового випадку, а саме втрату застрахованого майна внаслідок війни рф з Україною,

3) звернення позивача 23.02.2023 до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, надання окремих документів;

4) листування між позивачем і відповідачем стосовно заявленого випадку.

Посилаючись на повномасштабне вторгнення військ російської федерації на територію України, ведення на території України воєнного стану, окупацію усієї території Скадовського (раніше - Каланчацького) району Херсонської області, на території якого знаходилось застраховане майно позивача, позивач заявив про настання 24.02.2022 страхового випадку, а саме втрату ним застрахованого майна внаслідок війни російської федерації з Україною. Втрату застрахованого майна позивач пояснює тим, що починаючи з 24.02.2022 і до цього часу територія місцезнаходження застрахованого майна тимчасово окупована військами рф і органи державної влади України не здійснюють на цій території своїх повноважень та не можуть забезпечити реалізацію права власності на застраховане майно в умовах окупації відповідної території. З 24.02.2022 застраховане майно вибуло як із володіння, користування і розпорядження позивача, так і з-під юрисдикції державних органів України, а будь-які інструменти для повернення майна у передбачуваному майбутньому у позивача відсутні. Внаслідок цих подій позивач, незважаючи на наявність запису про державну реєстрацію права власності, фактично втратив всі правомочності власника застрахованого майна, оскільки практичне здійснення володіння, користування та розпорядження цим майном не є можливим. Вищенаведені обставини, на думку позивача, вказують на те, що в даному випадку має місце втрата позивачем застрахованого майна, в розумінні пункту 6 договору.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт настання страхового випадку; подія, про існування якої стверджує позивач, підпадає під виключення зі страхових випадків і обмеження страхування; позивачем несвоєчасно повідомлено про настання страхового випадку, не подано усі необхідні документи, що підтверджують факт і обставини настання страхового випадку і розмір завданих збитків. Зазначає, позивачем не доведено факт настання страхового випадку - факт втрати застрахованого майна внаслідок війни рф з Україною, не надано доказів на підтвердження настання страхового випадку, а також не доведено, що неможливість володіння, користування та розпорядження застрахованим майном не є виключенням зі страхових випадків; вказує, що втрата правомочностей власника майна, окупація території місцезнаходження застрахованого майна військами рф, перебування майна на тимчасово окупованій території, нездійснення органами державної влади України своїх повноважень на тимчасово окупованій території, вибуття застрахованого майна з-під юрисдикції державних органів України, не є втратою майна; зазначає, що позивач несвоєчасно (через рік) повідомив відповідача про настання страхового випадку, що, на думку відповідача, є самостійною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; звертає увагу суду на непослідовність та недобросовісність дій позивача. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що пред`явлений позов не підлягає задоволенню судом.

Вирішуючи питання, чи мав місце страховий випадок та ті обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення позивача і відповідача, оцінюючи зазначені обставини, надаючи оцінку зазначеним аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (стаття 8 Закону)

Пунктом 6 договору передбачено, що страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання зазначених у пунктах 6.1. - 6.7. Договору подій (страхових ризиків), визначення яких наведені в Умовах добровільного страхування майна.

Згідно з визначеннями, наведеними в Умовах добровільного страхування майна, "страховим випадком", "одним страховим випадком" за цим договором вважатиметься факт завдання збитку/збитків, що виникли внаслідок і безпосередньо спричинені однією дією або серією дій. Тривалість і обсяг будь-якого "одного страхового випадку" обмежується всіма збитками, понесеними страхувальником щодо майна, застрахованого за цим договором, під час періоду у 72 послідовні години, що виникли внаслідок або в результаті однієї причини. Проте, жодний такий період у 72 послідовні години не може виходити за рамки строку дії договору, крім випадків, коли страхувальник вперше зазнав прямого матеріального збитку до закінчення строку дії договору, а також починатись до початку строку дії договору (пункт 1.24. Умов); "війна" означає силову боротьбу між двома або більше суверенними націями, що ведеться з будь-якої причини, озброєний конфлікт суверенних сил та (або) оголошених або неоголошених та відкритих ворожих актів між суверенними націями, з врахуванням виключення, зазначеного в пункті 3.1.3. цих Умов (пункт 1.28. Умов).

Відповідно до визначення, наведеного в пункті 4.2.22. Правил добровільного страхування майна, під "усіма ризиками зовнішнього впливу, що не підпадають під виключення та обмеження страхування" слід розуміти, якщо інше не передбачено договором страхування, втрату або пошкодження застрахованого майна в результаті прямого непередбачуваного впливу на нього ззовні будь-якого шкідливого фізичного фактору, що не виключений відповідно до Правил та (або) договору страхування. Під втратою або пошкодженням застрахованого майна в результаті дії усіх ризиків зовнішнього впливу, що не підпадають під виключення та обмеження страхування, слід розуміти, якщо інше не передбачено договором страхування, несприятливу зміну фізичного стану застрахованого майна, що страхувальник або його працівники не передбачили, а також не могли передбачити на підставі всіх професійних навичок, необхідних для здійснення своєї діяльності. Якщо інше не передбачено договором страхування, незначні зміни, які не зменшують вартість застрахованого майна, як втрата або пошкодження застрахованого майна не розглядаються.

Втратою/знищенням майна, якщо інше не передбачено умовами договору, вважається такий його стан, коли витрати на його відновлення дорівнюють або перевищують вартість застрахованого майна на дату настання страхового випадку, або страхову суму за договором, в залежності від того, яке значення менше (абзац другий пункту 12.2.1. розділу 12 Правил).

Отже, враховуючи положення статті 8 Закону, пункт 6 Договору, зміст понять "страховий випадок", "страховий ризик", "втрата/знищення майна", "втрата або пошкодження застрахованого майна", "війна", визначення яких наведені в пунктах 1.24., 1.28. Умов, пунктах 4.2.22., 12.2.1. Правил, страховим випадком (втратою застрахованого майна внаслідок війни) є факт понесення страхувальником збитків внаслідок прямого непередбачуваного впливу на застраховане майно силової боротьби між двома або більше суверенними націями, що ведеться з будь-якої причини, озброєного конфлікту суверенних сил та (або) оголошених або неоголошених та відкритих ворожих актів між суверенними націями, і безпосередньо спричинені однією дією або серією дій.

При цьому, сторонами у Договорі погоджено, що не визнаються страховим випадком та не підлягають відшкодуванню, зокрема: шкода/збитки внаслідок події, що прямо або опосередковано сталася внаслідок захоплення, конфіскації, націоналізації, реквізиції, експропріації, затримання, законного чи незаконного заволодіння, зайняття, ембарго, відчуження, а також втрату або пошкодження застрахованого майна на виконання закону, наказу, постанови або вказівок будь-якого органу влади, втрати або пошкодження застрахованого майна внаслідок контрабанди або незаконного перевезення або незаконної торгівлі (пункт 3.1.2. Умов); шкода/збитки внаслідок затримки, втрати частки ринку, неможливості використання, неможливості доступу до застрахованого майна, закриття бізнесу або відкликання ліцензії, амортизації, обмеженості в функціональності, витрати на прискорення відновлення перерви діяльності (пункт 3.1.4. Умов). А також, що в будь-якій заяві чи вчиненій дії по повідомленню про настання збитку по даному договору необхідність доведення того, що збиток покривається за цим договором, не є виключенням зі страхових випадків та підлягає сплаті, покладається на страхувальника (пункт 12.12 Умов).

Крім того, сторони у Договорі погодили, що в разі настання випадку, який має ознаки страхового, страхувальник зобов`язаний, зокрема: 1) негайно, протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин, звернутися у цілодобовий інформаційний центр страховика і повідомити про випадок, що стався, за телефонами: +38 ; + 38 (Київстар); + 38 (Vodafone); +38 (Lifecell) або на e-mail: (пункт 7.1.1. Умов); 2) протягом 48 (сорока восьми) годин з моменту настання випадку надати особисто або надсилає факсом, поштовим зв`язком страховику письмове підтвердження повідомлення про подію (пункт 7.1.2. Умов); 3) негайно проінформувати відповідні органи, виходячи з їх компетенції (органи внутрішніх справ, пожежної охорони, аварійні служби тощо) про настання страхового випадку та отримати від них документи, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку (пункт 7.1.3. Умов); а також, що при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, страхувальником повинні бути надані страховику такі документи: 8.1.1. повідомлення страхувальника (вигодонабувача) про настання події, яка має ознаки страхового випадку; 8.1.2. письмова заява страхувальника (вигодонабувача) про виплату страхового відшкодування з переліком знищеного, втраченого чи пошкодженого майна; 8.1.3. договір (страховий поліс, страховий сертифікат) або його нотаріально завірену копію; 8.1.4. установчі документи, виписка про реєстрацію страхувальника (вигодонабувача) - юридичної особи, копія довідки про присвоєння страхувальнику (вигодонабувачу) - фізичній особі податкового номеру, копія свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість страхувальника (вигодонабувача) - юридичної особи або інших документів, що видаються державними органами з метою обліку платників податку та внесення їх до відповідних реєстрів; 8.1.5. документи, що підтверджують наявність майнового інтересу страхувальника (вигодонабувача) і засвідчують його право власності (володіння, користування) на застраховане майно (договір купівлі-продажу, свідоцтво про приватизацію, свідоцтво про право власності, витяг з Державного реєстру речових прав, технічний паспорт та план-схема бюро технічної інвентаризації (БТІ), договір оренди тощо); 8.1.6. документи компетентних органів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, в т.ч. при настанні збитків в результаті протиправних дій третіх осіб, пошкодження або знищення Застрахованого майна внаслідок протиправних дій третіх осіб та інших протиправних дій, що застраховані, - копію заяви Страхувальника до органів внутрішніх справ або інших компетентних органів, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рішення органів МВС (прокуратури, суду тощо) по справі і т.п., при наявності охорони силами сторонніх організацій - договір щодо надання охоронних послуг; 8.1.7. фото, кіно, відеоматеріали, описи, ескізи, плани, схеми, на яких зафіксовано зовнішній вигляд, розташування пошкодженого майна після настання страхового випадку (за наявності); 8.1.8. документи, що необхідні страховику для реалізації права вимоги до винних у заподіянні збитках осіб; 8.1.9. бухгалтерські та фінансові документи, що підтверджують розмір збитку та (або) наявність майнового інтересу, в т.ч. калькуляції на проведення ремонтних робіт, придбання нового майна замість втраченого або пошкоджено, чеки, рахунки фактури, квитанції, виписки з інвентарних книг, накладні, кошториси, калькуляції; 8.1.10. у разі страхування товарних та матеріальних запасів дані обліку про наявність товарних та матеріальних запасів на момент збитку та їх рух, прибуткові та видаткові накладні, митні декларації тощо, а також, за наявності, Положення про облікову політику щодо обліку наявності та руху товарних та матеріальних запасів; 8.1.11. копії матеріалів досудового розслідування на поточну дату за додатковою вимогою страховика (протокол, талон-повідомлення при реєстрації заяви та повідомлення про злочин тощо) та (або) процесуальні рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого, судді, суду; 8.1.12. інші документи та матеріали на вимогу страховика, що стосуються предмету страхування, причин та обставин настання страхового випадку й розміру збитків. Відповідно до пунктів 8.2. та 8.3. Умов страховик залишає за собою право змінити перелік документів, передбачених пунктом 8.1. Умов, а також вимагати у страхувальника додаткові документи, якщо з урахуванням конкретних обставин їх відсутність унеможливлює встановлення майнового інтересу, факту та причин настання страхового випадку та (або) визначення розміру збитків. У разі неможливості надання яких-небудь документів з об`єктивних причин, страхувальник зобов`язаний надати страховику письмове пояснення причин їхньої відсутності/ненадання.

Пунктом 8.5. Умов передбачено, що рішення про визнання події страховим випадком приймається страховиком протягом 10-ти робочих днів після отримання всіх документів, зазначених у пункті 8.1. цього Договору.

Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником, без поважних на це причин, про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом, Правилами та договором страхування (пункти 10.1.5. та 10.1.8. Умов).

Отже, для вирішення питання, чи мав місце (чи настав) страховий випадок, чи слід позов задовольнити чи в позові слід відмовити, суд, враховуючи положення статей 8, 26 Закону України "Про страхування", пункту 6 договору, пункти 7.1.1. - 7.1.3., 8.1.1. - 8.1.12., 8.2., 8.3., 8.5., 12.12 Умов, пункти 4.2.22., 12.2.1. Правил, приписи статей 73-77, 86 ГПК України, повинен з`ясувати, встановити і оцінити такі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи:

1) чи має місце втрата позивачем застрахованого майна;

2) чи виникли збитки внаслідок страхового ризику і безпосередньо спричинені дією страхового ризику (чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між втратою застрахованого майна і війною);

3) чи покриваються вказані збитки за укладеним сторонами договором, чи не є вказані збитки виключенням зі страхових випадків чи обмеженнями страхування;

4) чи дотримався позивач вимог розділу 7 Умов (дій у разі настання страхового випадку), зокрема, чи своєчасно повідомив позивач відповідача про настання страхового випадку (пункт 7.1.1. Умов); чи надав письмове підтвердження повідомлення про подію (пункт 7.1.2. Умов); чи проінформував позивач відповідні органи про настання страхового випадку та отримав від них документи, що підтверджують факт та обставини настання випадку (пункт 7.1.3. Умов);

5) чи дотримався позивач вимог розділу 8 Умов (умов здійснення виплати страхового відшкодування), а саме, чи надав позивач відповідачу всі передбачені договором документи на підтвердження настання страхового випадку і розміру збитків (пункти 8.1.1.-8.1.12. Умов);

6) чи порушив відповідач встановлене у пунктах 6.4.3., 6.4.4, 8.5., 8.6 Умов договору зобов`язання розглянути подані позивачем документи, прийняти рішення щодо визнання події страховим випадком і виплати страхового відшкодування у встановлений договором строк;

7) чи наявні передбачені законом чи Договором підстави для виплати (відмови у виплаті) страхового відшкодування;

8) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку аргументам учасників справи, оцінюючи обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає.

Позивач повідомив про настання 24.02.2022 страхового випадку, а саме, втрату застрахованого майна (втрату усіх правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження майном, неможливість практичного здійснення володіння, користування та розпорядження застрахованим майном) внаслідок повномасштабного вторгнення військами російської федерації на територію України та окупації усієї території Скадовського (раніше - Каланчацького) району Херсонської області, на території якого знаходилось застраховане майно, та неможливість реалізації права власності на застраховане майно в умовах окупації відповідної території.

У відповіді на відзив позивач додатково зазначив, що окупація території місцезнаходження застрахованого майна призвела до втрати позивачем можливості володіти, користуватись і розпоряджатись майном; неможливість здійснення володіння, користування і розпорядження застрахованим майном внаслідок окупації території Скадовського району є обставиною, що підтверджує втрату майна; приїжджати на територію застрахованого майна заборонено, відомостей про розташування вибухових об`єктів та безпечні шляхи проїзду у співробітників позивача не було, доступу в працівників до турбін немає; будь-яка спроба прибути до місцезнаходження такого майна несла для співробітників загрозу бути покаліченими, закатованими, розстріляними чи підірваними на закладених окупантами мінах; позивач з 24.02.2022 не може вільно прибувати за місцезнаходженням застрахованого майна; приблизно в 7 ранку 24.02.2022 через небезпеку для обладнання та для життя і здоров`я персоналу ВЕС "Мирненська" була зупинена за рішенням начальника станції і всі ВЕУ переведені в режим СТОП; в силу фактичних обставин наведених вище, а саме, окупації території місцезнаходження майна, неможливості прибуття до майна та його використання, що спростовує створену записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно презумпцію володіння позивача застрахованим майном, наразі застраховане майно не може вважатись таким, "яке є у позивача" в розумінні ст. 656 ЦК України; провести фізичний огляд застрахованого майна неможливо.

У долученій до відповіді на відзив службовій записці технічного директора ОСОБА_1 від 25.02.2022 на ім`я генерального директора позивача технічний директор повідомив, що "приблизно в 6 ранку 24 лютого 2022 року почули вибухи, постріли. В районі знаходження ВЕС Мирненська була помічена військова техніка з прапорами рф", і що "для уникнення аварій та збереження обладнання ВЕС ми зупинили станцію, припинили генерацію та перевели всі робочі ВЕУ у холостий режим. З огляду на загрозу для життя, співробітники тимчасово покинули територію ВЕС та підстанцій ВЕС."; в службовій записці від 24 березня 2022 року технічний директор доповідав, що "військові рф забороняють виїжджати до ВЕС". В листі ТОВ "Вестас Юкрейн" від 28 лютого 2022 року, адресованому на ім`я директора позивача, директор ТОВ "Вестас Юкрейн" повідомив про форс-мажорні обставини, з огляду на розпочату рф наступальну військову операцію проти України, військові дії і необхідність дотримуватись рекомендацій і вказівок уряду України, що перешкоджає постачальнику послуг "фізично отримати доступ до об`єкта". В заяві свідка від 26 вересня 2023 року директор позивача зазначив, що "окупанти не дозволяли виїжджати на територію розташування застрахованого майна". Тобто, втрату застрахованого майна (неможливість практичного здійснення володіння, користування та розпорядження застрахованим майном) позивач пов`язує з окупацією території, на якій знаходилось застраховане майно, неможливістю доступу до застрахованого майна та, як наслідок, неможливістю реалізації права власності на застраховане майно в умовах окупації відповідної території.

Враховуючи зазначені позивачем у повідомленні про страховий випадок, заяві про виплату страхового відшкодування, позовній заяві, відповіді на відзив обставини, та додані до відповіді на відзив докази, на які позивач посилається на підтвердження втрати ним застрахованого майна та в обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що неможливість позивача володіти, користуватись і розпоряджатись застрахованим майном (неможливість здійснення володіння, користування і розпорядження застрахованим майном, неможливість технічного обслуговування вітроелектростанції), зумовлена неможливістю доступу до застрахованого майна внаслідок окупації території місцезнаходження застрахованого майна, а не прямим безпосереднім впливом збройного конфлікту чи неоголошених та відкритих ворожих актів з боку російської федерації на застраховане майно, а тому неможливість позивача володіти, користуватись і розпоряджатись майном (неможливість здійснення володіння, користування і розпорядження застрахованим майном) внаслідок окупації території Скадовського району, на території якого знаходиться застраховане майно, не підтверджує настання страхового випадку (втрату застрахованого майна внаслідок війни) та не є страховим випадком в розумінні пункту 6 Договору, пунктів 1.24., 1.28. Умов, пунктів 4.2.22., 12.2.1. Правил.

Натомість, зазначені позивачем у повідомленні про страховий випадок, заяві про виплату страхового відшкодування, позовній заяві та відповіді на відзив, заяві свідка, службовій записці обставини щодо неможливості здійснення володіння, користування і розпорядження застрахованим майном вказують на те, що збитки позивача внаслідок фактичної неможливості здійснення ним володіння, користування і розпорядження застрахованим майном спричинені неможливістю доступу позивача до застрахованого майна внаслідок окупації території Скадовського району, які (збитки внаслідок неможливості доступу, неможливості використання застрахованого майна) згідно з пунктом 3.1.4. Умов не є страховим випадком та не підлягають відшкодуванню.

Твердження позивача про те, що пункт 3.1.4. Умов підлягає застосуванню виключно у разі, коли неможливість використання або відсутність доступу до майна є єдиним існуючим обмеженням щодо нього, і що в разі знищення чи, як у даному випадку, втрати застрахованого майна, вказане застереження Умов не підлягає застосуванню, оскільки вказані події завжди призводять до неможливості використання і відсутності доступу до майна, суд відхиляє як безпідставні, оскільки зміст положення пункту 3.1.4. Умов не дає підстав для такого висновку.

Судом також враховано, що за умовами укладеного сторонами Договору відповідачем застраховано конкретне визначене у договорі майно (вітрові електроустановки (далі - ВЕУ) №№ 1-11, 14-20, 12, 13, 21-33, 35-40 Мирненської вітрової електростанції, вітрова електростанція "Мирненська", трансформаторні підстанції, повітряні лінії (які в договорі визначені як "Застраховане майно"), а не право власності позивача на зазначене застраховане майно, а страховим випадком, за умовами пункту 6 договору, є факт понесення позивачем збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання зазначених у договорі подій (страхових ризиків), на випадок яких було здійснено страхування, та які, відповідно до статті 8 Закону, мають ознаки ймовірності та випадковості настання.

Майно і право власності на майно, відповідно втрата майна і втрата права власності на майно є різними за змістом поняттями.

Втрата майна може мати місце, наприклад, у зв`язку зі знищенням майна або у зв`язку з крадіжкою чи захопленням майна, тоді як втрата права власності на майно може мати місце, наприклад, у зв`язку з націоналізацією, реквізицією чи конфіскацією майна, відчуженням власником свого майна, відмовою власника від права власності, припинення юридичної особи чи смерті власника (стаття 346 ЦК України).

Крім того, втрата майна не завжди означає втрату права власності на майно (наприклад, при крадіжці в особи майна власник не втрачає право власності на майно), а втрата (припинення) права власності на майно не завжди означає втрату майна (наприклад, особа може втратити право власності на майно у зв`язку з відчуженням майна, але майно може ще якийсь час у неї знаходитись).

Відповідно, втрата майна і втрата особою права власності на майно є різними страховими випадками. Страхування майна здійснювалось за правилами страхування майна (пункт 11 статті 6 Закону), а страхування припинення права власності та інших майнових прав (титульне страхування) здійснювалось за правилами страхування фінансового ризику (пункт 18 статті 6 Закону), відповідно до додатку 1 до Правил страхування фінансових ризиків "Особливі умови добровільного страхування фінансового ризику втрати (припинення) права власності та інших майнових прав (титульне страхування)".

З огляду на це, втрата права власності на застраховане майно не є страховим випадком, за умовами Договору, а є іншим страховим випадком, який не покривається умовами укладеного сторонами правочину.

Наявними у справі доказами (інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно), доданими позивачем до позовної заяви, підтверджується і не заперечується позивачем у позові та відповіді на відзив, що він до цього часу залишається власником застрахованого майна.

Крім того, згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", за підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.

Водночас судом встановлено, що неможливість здійснення володіння, користування і розпорядження застрахованим майном, неможливість його технічного обслуговування спричинена неможливістю доступу до застрахованого майна внаслідок окупації території місцезнаходження застрахованого майна, а не прямим безпосереднім впливом війни (збройного конфлікту чи неоголошених та відкритих ворожих актів з боку російської федерації) на застраховане майно, а неможливість користування застрахованим майном (використання застрахованого майна за призначенням, для вироблення електричної енергії) зумовлена в тому числі й поведінкою самого позивача, а саме зупиненням позивачем вітроелектростанції і переведенням всіх вітроелектроустановок в режим СТОП для уникнення аварій та збереження обладнання ВЕС (службова записка технічного директора ОСОБА_1 від 25.02.2022).

Отже, неможливість використання застрахованого майна за призначенням зумовлена безпосередньо самою поведінкою страхувальника, тобто, була не випадковою, що, відповідно, виключає випадковість настання зазначеної події.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те, що позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку з порушенням встановленого договором строку, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Пунктом п`ятим частини першої статті 989 Цивільного кодексу України, статтею 20 Закону встановлено обов`язок страхувальника повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

За умовами договору, у разі настання випадку, який має ознаки страхового, позивач зобов`язаній був негайно, протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин звернутися у цілодобовий інформаційний центр відповідача і повідомити про випадок, що стався, за телефонами або на e-mail (пункт 7.1.1. Умов); протягом 48 (сорока восьми) годин з моменту настання випадку надати особисто або надіслати факсом, поштовим зв`язком відповідачу письмове підтвердження повідомлення про подію (пункт 7.1.2. Умов); негайно проінформувати відповідні органи, виходячи з їх компетенції (органи внутрішніх справ, пожежної охорони, аварійні служби тощо) про настання страхового випадку та отримати від них документи, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку (пункт 7.1.3. Умов).

Учасниками справи не заперечується, що позивач повідомив відповідача про настання 24.02.2022 страхового випадку (втрату застрахованого майна внаслідок війни російської федерації з Україною) лише 23.02.2023, шляхом направлення з поштового відділення на поштову адресу відповідача і на електронну адресу відповідача повідомлення про страховий випадок №8 від 23.02.2023, тобто через рік після заявленої позивачем дати настання страхового випадку.

Проте позивач не надав суду будь-яких доказів того, що він з об`єктивних та поважних причин весь цей час (протягом усього періоду з 24.02.2022 до 23.02.2023) не міг повідомити відповідача про випадок за телефонами або на e-mail та надати особисто або надіслати факсом, поштовим зв`язком відповідачу письмове підтвердження повідомлення про подію.

Крім того, позивач стверджує, що на підтвердження настання страхового випадку (втрати застрахованого майна внаслідок війни), на виконання вимог пункту 8.1. Умов, 24.02.2023 було направлено відповідачу всі наявні документи, передбачені в пункті 8.1. Умов.

Проте відповідач у відзиві на позов, а також в судовому засіданні під час розгляду справи по суті зазначив, що позивачем не було подано усі необхідні документи, що підтверджують факт настання страхового випадку і розмір завданих збитків, зокрема, не було надано копії звернення в правоохоронні органи, копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому відповідачем не порушено зобов`язань за Договором та прав позивача.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача, суд зазначає, що 24.02.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування вих. №10 від 24.02.2023, до якої на підтвердження факту настання страхового випадку було додано такі документи: 1) копію повідомлення вих. № 8 від 23.02.2023; 2) копію договору добровільного страхування майна № 001443/2001/0000015; 3) інформацію про ТОВ "Віндкрафт Каланчак" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 4) копію статуту ТОВ "Віндкрафт Каланчак" з описом, що містить ключ доступу до електронної версії статуту; 5) копію свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.08.2013; 6) копії технічних паспортів на застраховане майно; 7) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо застрахованого майна; 8) балансову довідку від 23.02.2023; 9) копію запиту вих. № 95 від 05.07.2022 з доказами направлення; 10) копію листа ГУ ДСНС України у Херсонській області №6601-196/02 від 19.07.2022; 11) копію адвокатського запиту вих. № 1-06-02/23 від 06.02.2023 з доказами направлення; 12) копію листа ГУ ДСНС України у Херсонській області №6602-456/66 від 10.02.2023 з копією конверта і інформацією про дату вручення; направлення заяви підтверджується доданими позивачем до позовної заяви заявою про виплату страхового відшкодування за підписом генерального директора відповідача ОСОБА_2 , описом вкладення до цінного листа та доданим до нього фіскальним чеком поштового відділення АТ "Укрпошта" ВПЗ Київ 19.

При цьому судом встановлено, що до заяви про виплату страхового відшкодування вих. №10 від 24.02.2023 позивачем не було додано копії звернення позивача в правоохоронні органи щодо втрати застрахованого майна внаслідок окупації території місцезнаходження застрахованого майна, копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; матеріали справи копії таких документів також не містять.

Зазначене в сукупності свідчить про те, що позивач не дотримався вимог розділу 7 Умов (дій у разі настання страхового випадку) щодо своєчасного повідомлення відповідача про настання страхового випадку, надання письмового підтвердження повідомлення про подію, інформування відповідних органів про настання страхового випадку та отримання від них документи, що підтверджують факт та обставини настання випадку, та не дотримався вимог розділу 8 Умов (умов здійснення виплати страхового відшкодування), а саме, не надав відповідачу всі передбачені договором документи на підтвердження факту і обставин настання страхового випадку і розміру збитків, зокрема, не надав документів компетентних органів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, зокрема, копії заяви до органів внутрішніх справ або інших компетентних органів, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (пункт 8.1.6).

Пунктом 8.5. Умов передбачено, що рішення про визнання події страховим випадком приймається страховиком протягом 10-ти (десяти) робочих днів після отримання всіх документів, зазначених у пункті 8.1. цього Договору.

Оскільки позивач не дотримався вимог розділу 8 Умов (умов здійснення виплати страхового відшкодування) та не надав відповідачу всі передбачені Договором (пунктом 8.1.) документи на підтвердження факту і обставин настання заявленого ним страхового випадку і розміру збитків, не надав документів компетентних органів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, зокрема, а саме копії заяви до органів внутрішніх справ або інших компетентних органів, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (пункт 8.1.6.), то відповідач об`єктивно не міг встановити, чи є заявлена позивачем подія страховим випадком та прийняти за результати їх розгляду відповідне рішення визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування чи про відмову у визнанні події страховим випадком та відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач не порушив встановлені у пунктах 6.4.3., 6.4.4, 8.5., 8.6 Умов договору зобов`язання розглянути подані позивачем документи, прийняти рішення щодо визнання події страховим випадком і виплати страхового відшкодування у встановлений Договором строк.

Згідно з пунктом 12.12. Умов, в будь-якій заяві чи вчиненій дії по повідомленню про настання збитку по даному договору необхідність доведення того, що збиток покривається за цим договором, не є виключенням зі страхових випадків та підлягає сплаті, покладається на страхувальника.

Відповідно до статті 991 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до частини другої статті 991 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником, без поважних на це причин, про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом, Правилами та Договором страхування (пункти 10.1.5. та 10.1.8. Умов).

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується факт настання передбаченого Договором страхового випадку - втрати застрахованого майна внаслідок війни, позивачем у встановленому процесуальним законом і договором порядку не доведено, що заявлений ним збиток покривається за договором, не є виключенням зі страхових випадків та підлягає відшкодуванню, натомість, зібраними у справі доказами підтверджується, що заявлений позивачем випадок є виключенням із страхових випадків, згідно з пунктом 3.1.4 Умов, не визнається страховим випадком та не підлягає відшкодуванню, а відповідачем не порушено встановлені договором зобов`язання розглянути подані позивачем документи, прийняти рішення щодо визнання події страховим випадком і виплати страхового відшкодування у встановлений договором строк.

За таких обставин, позовні вимоги не можуть бути задоволені судом.

Інші доводи і твердження учасників справи судом відхилено як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 28.07.2025.

Суддя Т.М. Ващенко