УХВАЛА

м. Київ

31.07.2025Справа № 910/4571/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши без виклику представників учасників судового процесу матеріали

скарги Українського культурного фонду (м. Київ)

на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі №910/4571/24

за позовом Громадської організації "Інститут розвитку Кривого Рогу" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

до Українського культурного фонду (м. Київ)

про стягнення 248 713,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Інститут розвитку Кривого Рогу" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського культурного фонду про стягнення 248 713,00 грн суми гранту за Договором №6RCA31-34995 про надання гранту.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов означеного Договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2024 позов задоволено повністю, стягнуто з Українського культурного фонду на користь Громадської організації "Інститут розвитку Кривого Рогу" 248 713,00 грн заборгованості та 2 984,56 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2024 у справі № 910/4571/24 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі №910/4571/24 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву Громадської організації "Інститут розвитку Кривого Рогу" про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з Українського культурного фонду на користь Громадської організації "Інститут розвитку Кривого Рогу" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 стягнуто з Українського культурного фонду на користь Громадської організації "Інститут розвитку Кривого Рогу" витрати на професійну правничу допомогу понесені у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000,00 грн.

25.11.2024 Господарським судом міста Києва на виконання рішення від 19.07.2024, постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 видано відповідні накази.

28.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла подана 24.07.2025 Українським культурним фондом скарга на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до прохальної частини поданої скарги боржник просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78182539 від 26.05.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про арешт коштів боржника;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 29.05.2025 по ВП № 78182539 про арешт майна боржника;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 29.05.2025 по ВП № 78182539 про розшук майна боржника;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574416 від 14.07.2025 щодо стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574562 від 14.07.2025 щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження;

- зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів для усунення наслідків протиправних дій.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, порядок, підстави та послідовність вчинення дій в межах якого визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Часові межі оскарження є предметом регулювання статті 341 ГПК України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами пункту а) ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що строком подачі скарги є 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 341 ГПК України встановлено, що пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

Водночас скаржником не подано заяви про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця в частині:

- визнання протиправними дій щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 78182539 від 26.05.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про арешт коштів боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 29.05.2025 по ВП №78182539 про арешт майна боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 29.05.2025 по ВП №78182539 про розшук майна боржника.

Судом враховано, що у поданій скарзі Український культурний фонд зазначає, що про порушення прав означеними діями державного виконавця боржнику стало відомо 14.07.2025.

Проте з відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо ВП №78182539 вбачається, що Український культурний фонд звертався до старшого державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ганни Ільїної із заявою № 218/01-22/2-25 від 05.06.2025, наступного змісту:

"На примусовому виконанні Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 78182539 про стягнення з Українського культурного фонду (далі - Фонд) (01010, м. Київ, вул. Лаврська, 10-12, ідентифікаційний код: 41436842) на користь Громадської організації «Інститут розвитку Кривого Рогу» (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 24, кв. 8; ідентифікаційний код 44165839) 248 713 грн 00 коп. (двісті сорок вісім тисяч сімсот тринадцять гривень 00 копійок) заборгованості та 2 984 грн 56 коп. (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 56 копійок) судового збору. Разом з тим, під час проведення фінансової звірки, було виявлено, що сума до стягнення у виконавчому провадженні № 78182539 зазначена неправильно, оскільки відповідно до платіжних інструкцій № 2335 від 25.12.2024, № 2336 від 25.12.2024, № 28 від 05.02.2025 (копії додаються) Фондом сплачено на користь Громадської організації «Інститут розвитку Кривого Рогу» 134 649 грн 70 коп. (сто тридцять чотири тисячі шістсот сорок дев`ять гривень 70 копійок). Таким чином, залишок суми, яка підлягає стягненню станом на сьогодні відповідно до наказів Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі № 910/4571/24 складає 132 047 грн 86 коп. (сто тридцять дві тисячі сорок сім гривень 86 копійок)".

У зв`язку з цим державним виконавцем було направлено стягувачу вимогу, якою вимагалось "надати підтвердження або спростування наданої інформації від Боржника про те, що залишок суми заборгованості вказаний Стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження становить 134 047,86 грн. не є вірним, а відповідно до заяви боржника та наданих платіжних інструкцій сума залишку по боргу становить 132 047,86 грн".

З наведеного вбачається, що 05.06.2025 Український культурний фонд достеменно був обізнаний із прийняттям державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24, а також винесення виконавцем постанов від 26.05.2025 та від 29.05.2025 у виконавчому провадженні № 78182539.

Таким чином, твердження про те, що про порушення прав боржник дізнався лише 14.07.2025 є неправдивими та спростовуються відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відтак боржником пропущено строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24, та щодо винесення постанов від 26.05.2025 та від 29.05.2025 у виконавчому провадженні № 78182539.

При цьому скаржником одночасно зі скаргою не подано клопотання про поновлення пропущеного строку для її подання, із зазначенням поважних причин такого пропуску, як це передбачено ч. 2 ст. 341 ГПК України.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 341 ГПК України передбачено, що в разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Таким чином, подана скарга залишається судом без розгляду в частині вимог про:

- визнання протиправними дій щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 78182539 від 26.05.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 по справі № 910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 26.05.2025 по ВП №78182539 про арешт коштів боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 29.05.2025 по ВП №78182539 про арешт майна боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови від 29.05.2025 по ВП №78182539 про розшук майна боржника.

Щодо вимог скарги про:

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574416 від 14.07.2025 щодо стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574562 від 14.07.2025 щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження;

- зобов`язання Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів для усунення наслідків протиправних дій,

судом встановлено наступне.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VІІІ) постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й певні постанови виконавця.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно, за загальними правилами чинних процесуальних кодексів, скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом № 1404-VІІІ.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частини перша та друга статті 74 Закону № 1404-VІІІ).

Отже, Закон № 1404-VІІІ відносить до справ адміністративної юрисдикції спори зокрема, але не винятково постанови щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду має послідовну і сталу практику щодо того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження постанов виконавця про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, зокрема й судом якої юрисдикції, вони видані.

Частина друга статті 74 Закону № 1404-VІІІ установлює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За правилами адміністративного судочинства належить розглядати скарги на дії виконавця щодо винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також визнання протиправною та скасування відповідної постанови.

Такі висновки про юрисдикцію означених спорів зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2024 у справі №310/2210/21.

Пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою Українського культурного фонду в частині вимог про:

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574416 від 14.07.2025 щодо стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574562 від 14.07.2025 щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження;

- зобов`язання Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів для усунення наслідків протиправних дій.

Водночас суд на виконання положень частини 6 статті 175 ГПК України роз`яснює заявнику, що розгляд вказаної скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 175, 232-235, 240, 341-343 ГПК України, статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження", Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Українського культурного фонду на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі №910/4571/24 в частині вимог про:

- визнання протиправними дій старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 25.11.2024 по справі №910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78182539 від 26.05.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 по справі №910/4571/24;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 26.05.2025 по ВП № 78182539 про арешт коштів боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 29.05.2025 по ВП № 78182539 про арешт майна боржника;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Ільїної Ганни Петрівни від 29.05.2025 по ВП № 78182539 про розшук майна боржника, - залишити без розгляду.

2. Відмовити у відкритті провадження з розгляду скарги Українського культурного фонду на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі №910/4571/24 в частині вимог про:

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574416 від 14.07.2025 щодо стягнення виконавчого збору;

- визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови старшого державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Овсюк Мар`яни Андріївни про відкриття виконавчого провадження ВП № 78574562 від 14.07.2025 щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження;

- зобов`язання Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів для усунення наслідків протиправних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 31.07.2025 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко