ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.07.2025 р. Справа№ 914/990/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І. розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 за нововиявленими обставинами у справі №914/990/24

за позовом: ОСОБА_1 , м.Львів

ОСОБА_2 , м.Львів

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10», м.Львів

про зобов`язання відповідача надати для ознайомлення та можливості зробити копії (фотокопії) документів

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» про зобов`язання відповідача надати для ознайомлення та можливості зробити копії (фотокопії) документів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 у справі №914/990/24 суд позов задоволено. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 вказане рішення залишено без змін.

07.07.2025 Господарського суду Львівської області надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025, вказану заяву у справі №914/990/24 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 14.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали для виправлення встановлених судом недоліків: надати докази сплати судового збору в порядку та розмірі, визначеному чинним законодавством (9084,00 грн.); надати докази на підтвердження надсилання копії заяви та доданих до неї документів позивачам; надати суду пояснення/обґрунтування коли відповідач дізнався про наявність нововиявлених обставин, та які саме обставини він такими вважає.

Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до відомостей з Діловодства спеціалізованого суду, ухвалу від 14.07.2025 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» отримало 15 липня 2025 року.

25.07.2025 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» до суду надійшло клопотання, згідно з яким заявник просить: продовжити строк для усунення недоліків; відстрочити, розстрочити обов`язок сплати судового збору, враховуючи фінансову ситуацію ОСББ та статус неприбутковості.

Розглянувши подане клопотання, господарський суд зазначає таке.

Стосовно продовження строку для усунення недоліків суд зазначає таке.

За змістом частин першої, другої статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Щодо продовження строку на усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 14.07.2025, Господарський суд Львівської області зазначає, що згідно з частиною другою статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою.

Дослідивши письмові пояснення заявника щодо усунення недоліків та заяву про продовження строків, господарський суд доходить висновку, що нормами ГПК України не передбачено додаткові строки для усунення недоліків заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 за нововиявленими обставинами, оскільки приписами частини другої статті 174 ГПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжено судом у порядку частини другої статті 119 ГПК України, тому що його максимальна межа визначена ГПК України.

Зазначений висновок узгоджується з приписами ГПК України, оскільки у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений процесуальним законом строк. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Так, у частині другій статті 174 ГПК України імперативно закріплений процесуальний строк на усунення недоліків заяви (скарги), що становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви (скарги) без руху. При цьому, зазначений строк є строком, встановленим законом, відповідно не може бути продовженим судом відповідно до частини другої статті 119 ГПК України, оскільки його максимальна (гранична) межа визначена Законом - ГПК України, а може бути поновленим судом лише за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними. Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Подібні висновки Верховного Суду викладені, зокрема у постановах від 08.02.2023 у справі № 908/2087/21, від 05.10.2023 у справі № 907/20/23, від 29.02.2024 у справі № 914/2450/22 (914/2413/23), від 21.10.2024 у справі № 923/1188/21.

Стосовно відстрочення, розстрочення сплати судового збору слід зазначити таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що статтею 8 вищезазначеного Закону передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. Водночас приписами цієї статті визначено суб`єктів щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Водночас, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі N 0940/2276/18 зазначений такий правовий висновок.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може...", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналогічна норма передбачена ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Предметом позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду господарським судом питання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору не має.

Крім того, суд звертає увагу, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (частини десята та одинадцята статті 11 ГПК України).

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає можливості повернення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, то суд вважає за необхідне застосувати до цих правовідносин аналогію закону, а саме приписи ч. 4 ст. 174 ГПК України, якими визначені підстави для повернення заяв.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку повернути заявнику заяву.

При цьому, суд звертає увагу, що повернення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання про продовження строк для усунення недоліків - відмовити.

2.У задоволенні клопотання про відстрочення, розстрочення обов`язку сплати судового збору - відмовити.

3.Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Краєвид-10» заяву від 07.07.2025 про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 у справі №914/990/24 за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ