ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1235/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська область, Чугуївський район, смт Слобожанське(з), Балаклійське шосе, буд. 2),
до Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська область, Чугуївський р-н, смт Слобожанське(з), вул. Миру, буд. 7),
про стягнення коштів у розмірі 3 070, 84 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги за особовим рахунком № 4442, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 у розмірі 3 070, 84 грн.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2025 (суддя ОСОБА_1 ) прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1235/25. Розгляд справи № 922/1235/25 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_1 , для подальшого розгляду справи № 922/1235/25 визначено суддю Аюпову Р.М.

Ухвалою господарського суду від 29.05.2025 прийнято справу № 922/1235/25 до розгляду. Розгляд справи № 922/1235/25 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

02.06.2025 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 13105), в якому заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилається на необґрунтованість розрахунку заборгованості позивача. При цьому зазначає, що сума заборгованості за період з січня 2024 по червень 2024 (включно) зазначена у розрахунку доданому до позову, не співпадає з розрахунком, який був наданий до досудової вимоги. Також вказує, що зазначена в розрахунку інформація не відповідає дійсним обставинам справи, а саме: за інформацією відділу ЦНАП Слобожанської селищної ради вих.№ 01-21/683 від 18.04.2025, за адресою: АДРЕСА_2 у період з січня 2024 року по червень 2024 року ніхто не був зареєстрований. Таким чином, спростовується інформація позивача зазначена в розрахунку за період січня 2024 по червень 2024 (включно): «кількість прож. 1 люд.». Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

02.06.2025 позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 13142), в якому вважає заперечення відповідача безпідставними, та те, що на теперішній час відповідач вважається таким, що прострочив своє зобов`язання щодо оплати наданих позивачем комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 , власником якої він являється, у загальному розмірі 3 070, 84 грн, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання мешканцям смт Слобожанське, Чугуївського району, Харківської області послуг з централізованого опалення водопостачання та водовідведення.

У період з січня 2024 року по червень 2024 (включно) року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № 4442, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира № 16 будинку № 32 по вул. С. Закори у смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав квартира № 16 будинку № 32 по вул. С. Закори смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області належить на праві власності органу місцевого самоврядування Слобожанській селищній раді Чугуївського району Харківської області на підставі рішення суду № 621/3014/23 від 11.10.2023.

Натомість, відповідач не здійснював оплату наданих позивачем послуг у встановлені діючим законодавством строки, в зв`язку з чим на теперішній час виникла заборгованість у розмірі 3 070, 84 грн, яку позивач обґрунтовує відповідними розрахунками нарахування оплати за житлово-комунальні послуги.

17.02.2025 позивачем була направлена до відповідача досудова вимога № 25/169-1232, відповідно до якої вимагалося у семиденний строк від дня її отримання сплатити заборгованість за надані комунальні послуги.

25.02.2025 на адресу Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» надійшла відповідь від Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якій зазначено що Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області набула у власність квартиру №16 у будинку №32 по вул. С. Закори смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області з моменту її державної реєстрації 03.01.2024 та рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради № 708 від 18.07.2024 надала вказане житлове приміщення дитині-сироті. Також зазначили, що готові виконувати свої зобов`язання в повному обсязі, дотримуючись паритетних партнерських відносин.

Натомість, як вказує позивач, відповідач не здійснив жодних дій, які б свідчили про його намір погасити заборгованість за надані комунальні послуги за особовим рахунком № 4442, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ст.509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ч. 1, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, не зважаючи на той факт, що житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі укладених договорів, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження факту надання позивачем послуг, а також наявності заборгованості у відповідача, позивачем надано, зокрема: розпорядження «Про встановлення плати за абонентське обслуговування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення»; "Про встановлення плати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води"; рішення Слобожанської селищної ради "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуг з постачання теплової енергії і гарячої води", "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", розрахунок нарахування оплати за житлово-комунальні послуги за особовим рахунком № 4442, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира № 16 будинку № 32 по вул. С.Закори, смт Слобожанське, Чугуївського району, Харківської області, у розмірі 3 070, 84 грн.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/1762/19, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Суд зазначає, що сам по собі факт відсутності підписаних сторонами договору та актів приймання-передачі наданих послуг не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань із надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення на користь відповідача.

Ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Отже, з урахуванням положень названої статті у відповідача наявна заборгованість з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення за період січень 2024 - червень 2024, у загальному розмірі 3 070, 84 грн, а строк виконання такого зобов`язання настав.

Суд зазначає, що право власності на квартиру № 16 у будинку № 32 по вул. С. Закори, смт Слобожанське, Чугуївського району, Харківської області набуто відповідачем 03.01.2024, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2024 № 398733883.

Таким чином, саме з 03.01.2024 у відповідача - Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області виник обов`язок щодо утримання майна, яке знаходиться у його власності.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених приписами законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач доводи позивача про наявність у нього заборгованості не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань щодо сплати коштів за надані позивачем послуги, суду не надав.

При цьому, заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позов, судом відхиляються, як такі, що спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 3 070, 84 гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у справі, враховуючи задоволення позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 46, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути зі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще Слобожанське, вул. Миру, буд. 7; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» () в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2; ) заборгованість за надані комунальні послуги за особовим рахунком № 4442 у розмірі 3 070, 84 грн; судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго» () в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2; );

Відповідач - Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще Слобожанське, вул. Миру, буд. 7; ).

Повне рішення складено 29.07.2025

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1235/25