ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.07.2025 Справа № 908/1386/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства Мет Тех Компані про забезпечення позову у справі № 908/1386/25

за позовом Приватного підприємства Мет Тех Компані, 01113, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, б. 29

до відповідача Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55), 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Мтк Плюс, 14017, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, буд. 53

про стягнення коштів

без виклику представників учасників

установив

12.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства Мет Тех Компані до відповідача Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55) про стягнення заборгованості за договором № Г4/85-25 купівлі-продажу від 27.01.2025 в розмірі 724 928,72 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 703 200,00 грн, 3 % річних в розмірі 5470,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 16 257,98 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025, справу № 908/1386/25 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1386/25. Присвоєно справі номер провадження 15/56/25. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1386/24. Крім того, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю Мтк Плюс в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Цією ж ухвалою, від 16.05.2025, відповідачу запропоновано у строк до 16.06.2025 надати, відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем; роз`яснено право подати у строк до 16.06.2025 заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

17.06.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача суд отримав відзив на позовну заяву, сформований у підсистемі 16.06.2025, в якому відповідач просить суд, зокрема: поновити Державному підприємству Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55) строк на подачу відзиву по справі; призначити справу № 908/1386/25 до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 17.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) про поновлення строку на подачу відзиву. Ухвалено розглядати справу № 908/1386/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.07.2025 о 10:40 год.

23.06.2025 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що висновки відповідача не можуть бути визнані судом обґрунтованими, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.07.2025 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 04.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів і підготовче засідання відкладено на 04.08.2025 о 12:20 год.

28.07.2025 через підсистему Електронний суд від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.07.2025 заяву визначено до розгляду судді Горохову І.С.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти Державного підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) 9відповідач) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Державному підприємству Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) у межах суми позовних вимог на загальну 724 928,72 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено більше 50 господарських угод (договорів купівлі-продажу, поставки), за якими відповідач є зобов`язаною особою по відношенню до позивача. Так, подібно до договору, що є предметом розгляду у цій справі, відповідач замовив і взяв на себе зобов`язання оплатити товар, передбачений до поставки позивачем. Однак, як і в цій справі, відповідач, одержавши товарно-матеріальні цінності, власні зобов`язання щодо їх оплати не виконав. У зв`язку з цими обставинами, відповідач має перед позивачем заборгованість по відповідним правочинам на суму 21 962 582,40 грн (лише за основним тілом боргу, не включаючи 3% річних та інфляційних втрат). Розмір заборгованості підтверджується довідкою про склад дебіторської заборгованості вих. № 01/01-117 від 21.07.2025, що долучений до заяви. Наразі у стані розгляду знаходиться близько п`ятдесяти справ (включаючи цю), у яких загальна сума заявлених до відповідача майнових вимог (не рахуючи судового збору) становить 22 438 121,40 грн (включаючи основний борг, 3% річних та інфляцію).

За вказаних обставин, на думку позивача, існує великий ризик вжиття відповідачем заходів, спрямованих на перешкоджання вчиненню виконавчих дій у майбутньому, в тому числі, унеможливлення списання грошових коштів.

З боку відповідача вживається ряд заходів, спрямованих на запобігання можливості погашенню боргу перед позивачем, в тому числі по унеможливленню виконання рішень судів на користь постачальника/продавця.

У випадку невжиття обраних заходів забезпечення позову, як зазначає позивач, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача та його інтересам до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Правила застосування заходів забезпечення позову регламентовані положеннями глави10 розділу І Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. ст. 136 144 цього Кодексу.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно ч. ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Так, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зауважує, що в даному випадку досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог.

До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан правовідносин ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У даному випадку, у цій справі між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідача - Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) заборгованості за договором № Г4/85-25 купівлі-продажу від 27.01.2025 в розмірі 724 928,72 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 703 200,00 грн, 3% річних в розмірі 5470,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 16 257,98 грн, і позов обґрунтовано не здійсненням відповідачем оплати поставленого позивачем за договором товару.

Як встановлено судом, в провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває близько 50 справ щодо стягнення з Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) на користь Приватного підприємства Мет Тех Компані заборгованості за договорами купівлі-продажу. За кількома справами вже ухвалені рішення про задоволення позовів.

Згідно наданою позивачем до заяви довідкою про склад дебіторської заборгованості вих. № 01/01-117 від 21.07.2025 ДП Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55) має перед ПП Мет Тех Компані заборгованість по відповідним правочинам на суму 21 962 582,40 грн.

Дослідивши викладені позивачем доводи та надані на підтвердження цих доводів докази, врахувавши наявність зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на кошти відповідача і предметом спору, співмірність і адекватність цих заходів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми позову.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештовані кошти фактично перебувають у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ними.

Таким чином, необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Вжиття даних заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав учасників справи, що відповідає правовій природі забезпечення позову.

Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду та вплинути на виконання цього рішення.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

У постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 Верховний Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача рахунків у банківських або інших фінансово-кредитних установах інших держав та враховує висновок у т.ч. касаційного суду, викладений у справі №904/2357/20 при розгляді аналогічної заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 8 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд, враховуючи положення статті 141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків осіб щодо яких вживаються заходи або будь-яких третіх осіб, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1).

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч. 2). Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4).

Згідно з ч. ч. 7-10 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Питання щодо стягнення судового збору за даною заявою буде розглянуто за результатами вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Заяву Приватного підприємства Мет Тех Компані про забезпечення позову у справі № 908/1386/25 задовольнити частково.

З метою забезпечення позову, до набрання рішенням у справі № 908/1386/25 законної сили, накласти арешт на грошові кошти Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55), ідентифікаційний код юридичної особи 08680075 (вул. Металістів, буд. 1, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Державному підприємству Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55), ідентифікаційний код юридичної особи 08680075 (вул. Металістів, буд. 1, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002), у межах суми позовних вимог 724 928,72 грн (сімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім гривень 72 коп.).

Стягувачем за даною ухвалою є: Приватне підприємство Мет Тех Компані, ідентифікаційний код юридичної особи 45546442 (вул. Коновальця Євгена, б. 29, м. Київ, 01133).

Боржником за даною ухвалою є: Державне підприємство Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55), ідентифікаційний код юридичної особи 08680075 (вул. Металістів, буд. 1, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002).

В іншій частині заяви відмовити.

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її прийняття -29.07.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 29.07.2028.

Ухвалу складено та підписано 29.07.2025.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя І. С. Горохов