СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Харків Справа № 922/3562/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.;

прокурора (в залі суду) - Ногіної О.М., посвідчення №072883 від 01.03.2023;

представниці відповідача-4 (в залі суду) - адвоката Жукової В.М., ордер серія АХ №1254360;

представники інших учасників справи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (вх. №1528 Х/1) на ухвалу постановлену Господарським судом Харківської області у складі судді Усатої В.В. 23.06.2025 (повний текст складений 23.06.2025) у справі №922/3562/21

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області, м.Харків

до відповідачів:

1. Харківської міської ради, м.Харків,

2.Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків", м.Харків,

4. Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та повернення майна,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/3562/21 за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області до відповідачів: 1) Харківської міської ради, 2)Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3) ТОВ "Сутра Харків", 4) Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та повернення майна.

Справа слухалась судами неодноразово.

Постановою Верховного Суду від 28.01.2025 постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3562/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області про витребування у ОСОБА_1 на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень 1-го поверху № LXXXXIX, ХС площею 14,2 м2, антресолі №1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170 м2, загальною площею 184,2 м2 у житловому будинку літ. "А-7" на вул. Євгена Котляра, 4/6 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01).

У цій частині справу №922/3562/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 у справі №922/3562/21 залишено без змін (у задоволенні позовних вимог відмовлено).

06.05.2025 через систему "Електронний суд" представником відповідача-4 подано клопотання за вх. № 11050, в якому просить: застосувати у провадженні по справі №922/3562/21 положення Закону України від 12.03.2025 № 4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача"; зобов`язати позивача здійснити (замовити) оцінку вартості спірного майна станом на дату подачі позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025); внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025); у разі невнесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна у строк встановлений судом повернути заяву позивачеві в порядку, передбаченому статтею 174 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2025 клопотання ОСОБА_1 (відповідача-4) за вх. №11050 від 06.05.2025 задоволено.

Позовну заяву Керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області залишено без руху.

Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Постановлено прокурору у встановлений строк подати до Господарського суду Харківської області:

- експертно-грошову оцінку вартості спірного нерухомого майна, здійснену в порядку, визначеному законом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025);

- документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна;

- докази доплати судового збору, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки спірного майна), здійсненої в порядку, визначеному законом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025.

Ухвала мотивована тим, що 09.04.2025 набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" (далі - Закон №4292-ІХ), абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до ГПК України, зокрема, до статей 164 (доповнено частиною шостою), 174 (частину другу доповнено абзацом третім) ГПК України. Також Законом №4292-ІХ доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) частиною п`ятою. Позовна заява прокурора не відповідає вимогам ст.164 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 позов залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 у справі №922/3562/21.

Господарський суд Харківської області дійшов висновку, що прокурором не виконано вимоги ухвали Господарського суду Харківської області від 09.06.2025 про залишення позовної заяви без руху, що, відповідно до ч. 13 ст. 176 ГПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

До Східного апеляційного господарського суду 02.07.2025 в системі "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, в якій скаржник просить суд:

1.Прийняти апеляційну скаргу до провадження.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 по справі № 922/3562/21 про залишення без розгляду позовної заяви прокурора, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів за такими реквізитами: код 02910108; банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172; рахунок UA 0007171, код класифікації видатків бюджету 2800; 4. Про дату, час та місце судового розгляду просить повідомити представників сторін, Харківську обласну прокуратуру та Новобаварську окружну прокуратуру м. Харкова.

На думку апелянта суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дійшов помилкових висновків, які не відповідають обставинам справи, про невідповідність позовної заяви прокурора вимогам, викладеним у ст.ст. 162, 164, 172, 173 ГПК України, про неусунення прокурором недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом та, відповідно, наявність процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду (ч.13 ст.176, п.8 ч.1 ст.226 ГПК України).

Апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом допущено неправильне застосування норм матеріального права ч. 5 ст. 390 ЦК України та порушення норм процесуального права ч.3 ст.3, ст.14 ГПК України, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним:

- норми ГПК України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії звернення прокурора з позовом до суду (03.09.2021). Позовна заява подана прокурором з дотриманням вимог ст.164 ГПК України у редакції станом на дату вчинення процесуальної дії. Частина 6 ст.164 ГПК України у діючій редакції не має зворотної дії в часі;

- позовна заява подана прокурором про витребування майна у ОСОБА_1 як у недобросовісного набувача. Про недобросовісність набувача ОСОБА_1 прокурором наголошувалось під час розгляду справи. Недобросовісність набуття спірного майна виключає можливість застосування вимог, які стосуються витребування майна у добросовісного набувача. Саме позовній вимозі про витребування майна у недобросовісного набувача суд має надати оцінку під час розгляду справи. У випадку якщо суд дійде висновку про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст.388 ЦК України (право власника на витребування майна від добросовісного набувача), це не свідчить про обов`язок позивача змінити предмет позову, оскільки це є правом позивача, і за обрання можливого неефективного способу захисту позивач несе відповідні ризики у вигляді відмови в задоволенні позову;

- невнесення прокурором вартості витребуваного майна на депозитний рахунок суду виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача;

- частина 5 ст.390 ЦК України не поширюється на випадки подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача. Питання добросовісності чи недобросовісності набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення;

- прокурор не має можливості замовити оцінку спірного майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить або в яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. При цьому, прокурор не входить до переліку згаданих осіб;

- ЗУ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" передбачено компенсацію безпосередньо органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Тобто, саме за рахунок вищевказаних органів здійснюється компенсація, а не за рахунок прокурора;

- механізм реалізації нововведених норм ЦК України на даний час відсутній.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2025 справу №922/3562/21 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3562/21 та відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 до надходження матеріалів справи.

07.07.2025 справа №922/3562/21 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21; установлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк до 23.07.2025 для подання заяв та клопотань; призначено справу до розгляду на 29.07.2025 о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

17.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представниці відповідача -4 ( ОСОБА_1 ) адвоката Жукової В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 залишити без змін.

У відзиві посилається на те, що при розгляді справи суд має забезпечити дотримання балансу прав та інтересів сторін спору, що з урахуванням Закону №4292- IX, неможливо без дотримання процесуальних гарантій відповідача-4 на отримання компенсації вартості нерухомого майна, яке прокурор просить витребувати.

Пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-IX прямо встановлює зворотну дію в часі, застосовуючи захист прав добросовісного набувача до справ, що були відкриті, але не розглянуті судом на день набрання Законом №4292-IX чинності. Відтак, вищевказана норма забезпечує посилений захист прав добросовісного набувача у справах, провадження в яких відкрито, але ще не ухвалено судом першої інстанції рішення про витребування майна у добросовісного набувача.

Позовна заява у цій справі подана до Господарського суду Харківської області у вересні 2021 року. Оцінка вартості спірного майна серед поданих позивачем документів відсутня.

В свою чергу, заперечуючи необхідність застосування цієї норми позивач, будучи представником держави, фактично заперечує саму необхідність актуалізації вартості спірного майна, чим позбавляє відповідача -4 (фізичну особу) можливості отримати адекватне відшкодування вартості спірного майна, яка відрізняється від ціни договору, укладеного в вересні 2016 року внаслідок інфляційних процесів.

Відповідач -4 вважає, що прокурор неправомірно наполягає на недобросовісності відповідача-4, вважаючи її встановленим фактом, який виключає можливість застосування Закону №4292-IX.

Також представниця відповідача 4 зазначила, що попередній розрахунок судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) становить 12000,00 грн.

Відповідач 1, -2, -3 своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано терміни, які суд вважає достатніми для можливості реалізації сторонами своїх процесуальних прав.

В судовому засіданні 29.07.2025 приймав участь прокурор (апелянт), який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Присутня у судовому засіданні представниця відповідача -4 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, надала пояснення по суті спору, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Представники інших сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку.

Враховуючи, що матеріалів справи достатньо для розгляду скарги, беручі до уваги те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, враховуючи, що сторони висловили свою позицію та заперечення (в тому числі письмово у відзиві), зважаючи на встановлений ГПК строк для розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, суд вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні за відсутністю представників інших відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Керівник Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 73 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.09.2016 №5375-В-С, укладений між територіальною громадою м. Харкова, в особі Харківської міської ради, від імені якого діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та ТОВ "Сутра Харків", посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. (реєстровий № 1711);

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним №01, зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2016 (номер запису про право власності: 16456902), припинивши вказане право;

- витребувати у ОСОБА_1 на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху № LXXXXIX, ХС площею 14,2 кв м, антресолі № 1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170 кв м, загальною площею 184,2 кв м у житловому будинку літ. "А-7" по вул. Євгена Котляра, 4/6 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01);

- судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 в позові відмовлено частково:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.09.2016 №5375-В-С, укладений між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та ТОВ "Сутра Харків", посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. (реєстровий №1711);

- стягнуто солідарно з Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ТОВ "Сутра Харків" на користь прокуратури Харківської області суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3562/21 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.09.2016 №5375-В-С, укладеного між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та ТОВ "Сутра Харків", посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. (реєстровий №1711). Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3562/21 залишено без змін. Судові витрати, пов`язані із поданням позовної заяви та апеляційної скарги, віднесені на рахунок Харківської обласної прокуратури.

Постановою Верховного Суду від 28.01.2025 постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3562/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області про витребування у ОСОБА_1 на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень 1-го поверху № LXXXXIX, ХС площею 14,2 м2, антресолі №1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170 м2, загальною площею 184,2 м2 у житловому будинку літ. "А-7" на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01).

У цій частині справу №922/3562/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 у справі №922/3562/21 залишено без змін.

21.02.2025 справа №922/3562/21 надійшла до Господарського суду Харківської області з Верховного Суду.

Ухвалою від 25.01.2025 суд прийняв до провадження на новий розгляд справу №922/3562/21 в частині позовних вимог про витребування у ОСОБА_1 на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади, в особі Харківської міської ради, нежитлових приміщень 1-го поверху № LXXXXIX, ХС площею 14,2 м2, антресолі №1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170 м2, загальною площею 184,2 м2 у житловому будинку літ. "А-7" по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 17.03.2025 о 14:00 год, у яке викликав учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 прийнято справу №922/3562/21 до розгляду суддею Усатою В.В. (у зв`язку із самовідводом судді Ольшанченко В.І.). Цією ж ухвалою постановлено призначено підготовче засідання на 24.03.2025 о 11:45 год.

14.03.2025 через систему "Електронний суд" керівником Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова до суду подано заяву про зміну предмету позову за вх. 6673, в якій прокуратура змінює позовну вимогу про витребування спірного майна у відповідача ОСОБА_1 та надалі просить вважати викладеною в наступній редакції:

- "витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення 1-го поверху №LXXXIX, XC площею 14,2 кв.м., антресолі №1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170,0 кв.м., загальною площею 184,2 кв.м. у житловому будинку літ. "А-7" по АДРЕСА_1 , передані останній за договором купівлі-продажу від 19.09.2016, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. (реєстровий №4837)".

Також прокуратурою доповнено позовні вимоги новою вимогою немайнового характеру:

-"скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на закінчений будівництвом об`єкт - нежитлові приміщення 1-го поверху №LXXXIX, XC, антресолі між 1 та 2 поверхом №1,2, 2а, 2б, 2в, 2г, 3-:-5, 8-:-12, 14-:-16 в житловому будинку літ. "А-7", загальною площею 183 кв.м., по АДРЕСА_1 , проведену 15.06.2023 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області Артюхом Д.Є. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, номер відомостей про речове право 50669665)".

19.03.2025 через систему "Електронний суд" керівником Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова подано заяву про усунення недоліків за вх. № 7034 разом з доказами сплати судового збору за нову вимогу немайнового характеру (про скасування державної реєстрації права власності).

20.03.2025 через систему "Електронний суд" керівником Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 заяву позивача про забезпечення позову (вх. № 7119 від 20.03.2025) задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту (із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії) на об`єкт нерухомого майна, право власності на який на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на закінчений будівництвом об`єкт - нежитлові приміщення 1-го поверху №LXXXIX, XC, антресолі між 1 та 2 поверхом №1,2, 2а, 2б, 2в, 2г, 3-:-5, 8-:-12, 14-:-16 в житловому будинку літ. "А-7", загальною площею 183 кв.м., по АДРЕСА_1 , проведену 15.06.2023 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області Артюхом Д.Є. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, номер відомостей про речове право 50669665).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 прийнято заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про зміну предмету позову (вх. № 6673 від 14.03.2025) до провадження та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням. Постановлено вважати сформованими позовні вимоги в наступній редакції:

-"Витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення 1-го поверху №LXXXIX, XC площею 14,2 кв.м., антресолі №1-:-6, 2а, 2б, 2в, 8-:-16 площею 170,0 кв.м., загальною площею 184,2 кв.м. у житловому будинку літ. "А-7" по АДРЕСА_1 , передані останній за договором купівлі-продажу від 19.09.2016, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. (реєстровий №4837).

- Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на закінчений будівництвом об`єкт - нежитлові приміщення 1-го поверху №LXXXIX, XC, антресолі між 1 та 2 поверхом №1,2, 2а, 2б, 2в, 2г, 3-:-5, 8- :-12, 14-:-16 в житловому будинку літ. "А-7", загальною площею 183 кв.м., по АДРЕСА_1 , проведену 15.06.2023 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області Артюхом Д.Є. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, номер відомостей про речове право 50669665)."

06.05.2025 через систему "Електронний суд" представником відповідача-4 подано клопотання за вх. № 11050, в якому просить: застосувати у провадженні по справі №922/3562/21 положення Закону України від 12.03.2025 № 4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача"; зобов`язати позивача здійснити (замовити) оцінку вартості спірного майна станом на дату подачі позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025); внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025); у разі невнесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна у строк встановлений судом повернути заяву позивачеві в порядку, передбаченому статтею 174 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2025 клопотання ОСОБА_1 (відповідача-4) за вх. №11050 від 06.05.2025 задоволено.

Позовну заяву Керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області залишено без руху.

Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Постановлено прокурору у встановлений строк подати до Господарського суду Харківської області:

- експертно-грошову оцінку вартості спірного нерухомого майна, здійснену в порядку, визначеному законом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025);

- документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна;

- докази доплати судового збору, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки спірного майна), здійсненої в порядку, визначеному законом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025.

Роз`яснено прокурору, що за умовами частини 12 та частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач (прокурор) усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач (прокурор) не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

16.06.2025 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшла заява (письмові пояснення) за вх.№14231, в якій зазначено, що прокурор не вбачає підстав для покладання на нього обов`язків щодо виконання ухвали суду від 09.06.2025 про залишення позовної заяви без руху, мотивуючи це тим, що чинність Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 4292-ІХ щодо зворотної дії в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, не може бути застосована у цьому випадку з урахуванням відсутності механізму її реалізації. Також позивач не погоджується із покладеним на нього зобов`язанням щодо здійснення експертно-грошової оцінки вартості спірного майна у визначеному законом порядку та надання доказів доплати судового збору з урахуванням зміни предмету позову від 14.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2025:

- позов залишено без розгляду;

- скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 у справі №922/3562/21.

Незгода Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова з означеною ухвалою суду першої інстанції від 23.06.2025 стала підставою звернення прокуратури до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Переглядаючи ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 про залишення позову прокурора без розгляду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.

09.04.2025 набрав чинності Закон України №4292-ІХ від 12.03.2025 "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача".

Абзацем 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4292-ІХ внесено зміни до ГПК України, зокрема, до ст.ст.164, 174 ГПК України.

Так, статтю 164 ГПК України доповнено частиною 6 такого змісту: "У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Частину 2 статті 174 ГПК України доповнено абзацем третім такого змісту: "Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму".

Законом №4292-ІХ також доповнено ст.390 ЦК України частиною п`ятою наступного змісту:

"5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Законом №4292-ІХ статтю 391 ЦК України доповнено частиною другою такого змісту: "Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу".

З системного аналізу вказаних норм убачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому, приймаючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Як правильно виснував Господарський суд Харківської області за змістом оскаржуваної ухвали, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для подальшого розгляду справи про витребування майна у добросовісного набувача. Невчинення таких дій унеможливлює винесення позитивного рішення у справі та, як наслідок, поновлення порушеного права держави або територіальної громади, за захистом якого звернувся прокурор.

Норми, які зобов`язують вносити вартість спірного нерухомого майна на депозитний рахунок суду, мають компенсаційний та забезпечувальний характер, оскільки їхньою метою є захист порушених прав усіх учасників спірних правовідносин, зокрема й добросовісного набувача. Так, компенсація вартості витребуваного майна матиме місце у випадку задоволення позову та вилучення майна з володіння набувача, який є добросовісним, а позивач (держава або територіальна громада) отримує право зворотної вимоги до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника.

Щодо дії означених норм у часі Східний апеляційний господарський суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч.1). Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (ч.2). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч.3).

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 у справі №1-зп/1997).

Разом з тим, під зворотною (ретроактивною) дією акта розуміється поширення його дії на відносини, що виникли до набрання ним чинності.

Системний аналіз викладеного дає змогу виокремити два випадки зворотної дії визначених у законодавстві норм: 1) коли акт законодавства пом`якшує або скасовує відповідальність; 2) якщо законодавець встановлює спеціальні випадки зворотної дії актів законодавства.

Надання зворотної дії в часі законам та нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №757/23249/17.

Східний апеляційний господарський суд звертає увагу, що пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4292-ІХ унормовано, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Східний апеляційний господарський суд, здійснюючи оцінку правомірності застосування норм Закону №4292-IX до справи №922/3562/21, за якою провадження відкрите до набрання чинності вказаним Законом, дійшов висновку про наступне.

З аналізу вищевказаних норм Закону №4292-IX убачається, що останні стосуються і підлягають застосуванню при розгляді позовів, предметом яких є витребування нерухомого майна від добросовісного набувача.

Варто зазначити, що питання добросовісного набуття прав на спірний об`єкт набувачем має бути оцінене судом першої інстанції під час судового розгляду справи. Судова колегія погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що означена обставина (добросовісності/недобросовісності набуття) залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору.

Передчасними є висновки прокурора про те, що добросовісність відповідача-4 є виключеною.

Так, згідно з ч.5 ст.12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Вказана норма закріплює презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи, яка реалізує своє суб`єктивне право, що може бути спростована лише на підставі встановлених судом обставин у відповідному процесуальному порядку. У контексті норм ГПК України спростування зазначеної презумпції можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

Вказане відповідає також загальним засадам господарського судочинства, зокрема принципам змагальності сторін та рівності учасників процесу перед законом і судом, передбаченим ст.ст.7, 13 ГПК України.

Судова колегія також акцентує увагу на тому, що стверджуючи під час апеляційного провадження про недобросовісність набуття відповідачем-4 спірного нерухомого майна, прокуратура за змістом позовної заяви посилається, зокрема, на положення ст.388 ЦК України, якою визначено право власника на витребування майна саме від добросовісного набувача.

Пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-IX, зміст якого викладено вище за текстом постанови, прямо встановлює зворотну дію в часі, застосовуючи захист прав добросовісного набувача до справ, що були відкриті, але не розглянуті судом на день набрання Законом №4292-IX чинності. Означена норма забезпечує посилений захист прав добросовісного набувача у справах, провадження в яких відкрито, але ще не ухвалено судом першої інстанції рішення про витребування майна у добросовісного набувача.

Відтак, якщо суд за результатом розгляду справи дійде висновку про добросовісність набувача, суд буде зобов`язаний застосувати чинний Закон №4292-IX у частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Водночас, згідно з доповненою ч.13 ст.238 ГПК України, у разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, суд першої інстанції також буде зобов`язаний застосувати чинний Закон №4292-IX, вирішивши питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача.

Отже, вбачається наявність причинно-наслідкового зв`язку між необхідністю внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна (доповнена Законом №4292-IX ч.6 ст.164 ГПК України) та умов і порядку їх компенсації (доповнена Законом №4292-IX ч.13 ст.238 ГПК України) при ухваленні рішення судом першої інстанції.

Окрім означеного судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на вищевикладене, суд має забезпечити дотримання балансу прав та інтересів сторін спору, що, з урахуванням Закону №4292-IX, неможливо без дотримання процесуальних гарантій відповідача-4 як потенційно добросовісного набувача на отримання компенсації вартості нерухомого майна, яке прокурор просить витребувати із власності останнього.

Відтак, враховуючи, що за наслідками розгляду цієї справи можливе прийняття судом рішення про витребування спірного майна у набувача, який може бути визнаний судом добросовісним, залишення позовної заяви без руху ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2025, якою, зокрема, зобов`язано прокурора/позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі вартості спірного майна, оціненого згідно із законом на дату подання позову, відповідає наведеним вище вимогам Закону.

Щодо доводів апелянта про неможливість застосування ч.6 ст.164 ГПК України до позовної заяви, яка подана до моменту набрання чинності Законом №4292-IX, колегія суддів зазначає, що дійсно на момент подачі позову (03.09.2021) даної частини статті не існувало. Однак, здійснюючи розгляд справи по суті, суд першої інстанції зобов`язаний застосовувати вимоги Закону №4292-IX, зокрема пункт 2 розділу ІІ його Прикінцевих та перехідних положень і дотримання вимог ч.6 ст.164 ГПК України є передумовою для обов`язкового застосування визначених Законом №4292-IX наслідків при ухваленні судового рішення.

Доводи апелянта про відсутність можливості замовити оцінку спірного майна не можуть бути підставою для скасування рішення суду, враховуючи те, що господарський суд зобов`язаний виконувати норми Господарського процесуального кодексу України, оскільки він є основним процесуальним законом, що регулює порядок розгляду справ у господарських судах.

Вимоги до позовної заяви, закріплені в Господарському процесуальному кодексі, є обов`язковими для дотримання, незалежно від можливості їх виконання на момент подання заяви.

Неможливість позивача надати певний документ не звільняє його від необхідності дотримання вимог закону.

Відповідно до ч.11 ст.176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як зазначалося вище за текстом постанови, ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2025 позовну заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова залишено без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України. Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п.2 ч.6 ст.242 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як убачається з наявної в матеріалах справи довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, ухвала Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 про залишення позовної заяви без руху доставлено до електронного кабінету позивача 11.06.2025 о 19:40год з урахуванням чого прокурор повинен був усунути недоліки позовної заяви, визначені ухвалою від 09.06.2025, у строк не пізніше 17.06.2025, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Матеріали справи не містять доказів виконання прокуратурою вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 09.06.2025, а саме надання позивачем: експертно-грошової оцінки вартості спірного нерухомого майна, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви; документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна; доказів доплати судового збору, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки спірного майна), здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви. Відповідні обставини апелянтом не заперечуються.

Частиною 13 ст.176 ГПК України унормовано, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Норми процесуального права ч.ч.11, 13 ст.176, п.8 ч.1 ст.226 ГПК України не містять жодних застережень щодо допустимості залишення позову без розгляду виключно до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у разі, якщо позивач не усунув недоліків оформлення позовної заяви. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №910/5120/20, а також у постанові Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №904/5797/23.

Оскільки у встановлений судом першої інстанції строк позивачем не усунуто недоліків поданої ним позовної заяви, Східний апеляційний господарський суд погоджується із висновком Господарського суду Харківської області про настання передбачуваного законом наслідку - залишення позову без розгляду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі апелянтові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Господарського суду Харківської області щодо наявності підстав для залишення позову прокурора без розгляду.

Поряд з цим, апеляційна скарга прокурора не містить самостійних доводів та вимог у частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 у справі №922/3562/21, а тому, з огляду на положення ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції), ухвала місцевого господарського суду в цій частині не переглядається.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи та правомірно залишив позов прокурора без розгляду у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.06.2025 у справі №922/3562/21 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 слід залишити без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 у справі №922/3562/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повна постанова складена 01.08.2025.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін