ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Дніпро Справа № 904/3677/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Бочкарь Р.В. (в залі суду) адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 (повне рішення складено 02.12.2024, суддя Манько Г.В.) у справі № 904/3677/24

за позовом Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЗОНАНС МЕТАЛ"

про стягнення 930 348 грн. 16 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "МОТОР СІЧ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЗОНАНС МЕТАЛ" основного боргу 621 000 грн., 3% річних 16 915 грн. 66 коп., інфляційних втрат 42 790 грн. 50 коп., пені 206 172 грн., штрафу 43 470 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі №904/3677/24 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано наступним:

- до матеріалів справи позивачем долучено рахунок-фактуру №184 від 29.08.2023. За текстом рахунку: постачальник - ВП ЗМЗ ім В.І. Омельченка АТ "Мотор Січ". Одержувач - ТОВ "Резонанс метал". Договір дог. 3111 від 15.06.2023. сп. №1 з-з 66490534. Повна назва товару - відливка 3,2х12х50. Всього з ПДВ 900 000 грн. Господарський суд погодився з доводами відповідача, що рахунок № 184 від 29.08.2023 на суму 900 000 грн. отримано ним разом з позовною заявою, після закінчення строку дії Договору, визначену п. 10.9 - 31.12.2023; за умовами п.п. 4.2, 5.1 Договору та Специфікації № 1 оплата товару здійснюється на підставі рахунку позивача, можлива поставка партіями. Вказане виключає обов`язок відповідача щодо здійснення оплати за вказаним рахунком (№184 від 29.08.2023р.) та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог;

- креслення товару (п. 3.1 Договору) та технічні вимоги товару (п. 3.2 Договору) сторонами не було погоджено у спосіб, визначений п. 10.1 Договору - шляхом укладення Додатків до договору, що підписуються сторонами Договору. Креслення товару (п. 3.1 Договору) та технічні вимоги товару (п. 3.2 Договору) у розумінні приписів 638 Цивільного кодексу України є істотними умовами Договору. Наявними у справі доказами підтверджено, що сторонами у спосіб, визначений п. 10.1 Договору не досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов, що є підставою вважати Договір, що є підставою позовних вимог, не укладеним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, через систему Електронний суд, Публічне акціонерне товариство "МОТОР СІЧ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 року в справі №904/3677/24;

- ухвалити нове рішення у справі №904/3677/24, яким повністю задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗОНАНС МЕТАЛ» та стягнути основний борг у розмірі 621 000,00 грн.; 3% річних 16915,66 грн.; інфляційні втрати 42 790,50 грн., пеню -206 172,00 грн.; штраф -43 470,00 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗОНАНС МЕТАЛ» на користь Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 20932,83 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ПАТ «МОТОР СІЧ» вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 року в справі № 904/3677/24 ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що оплативши рахунок-фактуру №185 від 04.09.2023р на загальну суму з ПДВ - 279 000 грн. відповідач належним чином виконав умови п. 5.1 Договору щодо оплати вартості товару, оскільки суд, на думку апелянта, не надав належної правової оцінки умовам Договору щодо загальної суми грошового зобов`язання, а також підстави для його належного виконання відповідачем.

На виконання умов договору постачальник виготовив погоджену в договорі (специфікації) продукцію і повідомив про це відповідача. Відповідач сплатив частину від загальної суми, отримавши частину товару. Вказане не звільнило відповідача від обов`язку сплати решти суми грошових коштів за укладеною специфікацією до договору. Позивач вказував, що специфікацією № 1 до договору сторони погодили можливість поставки товару партіями. Проте, сторони ні в договорі, ані в специфікації не погоджували часткову оплату за товар. Виставлений позивачем рахунок на частину суми специфікації не можна вважати зміною порядку, розміру та строку платежів по договору, оскільки внесення змін до договору здійснюється в спосіб, передбачений законом чи договором. При аналізі доказів між оплаченим рахунком на суму 279 000,00 грн і неоплаченим рахунком на 900 000,00 грн., які було отримано відповідачем в однаковий спосіб, не встановлений судом, останній став на сторону позивача, «вибірково» прийнявши оплачений рахунок як доказ, чим, на думку позивача, порушив вимоги статті 86 ГПК України.

Суд не дослідив той факт, що рахунок-фактура не є джерелом договірних зобов`язань, не вносить зміни в укладені договори і не носить обов`язкового характеру, а лише інформує про банківські реквізити та суму платежу. Водночас, договір є самостійною і достатньою підставою для виконання взятих на себе грошових зобов`язань (ст. 629 ЦКУ). Водночас, суд знехтував фактом порушення відповідачем свого договірного зобов`язання на суму 900 00,00 грн за укладеним договором.

Апелянт вважає, що суд мав надати належну правову оцінку не лише факту відсутності доказу направлення/вручення несплаченого рахунку на 900 000,00 грн., але й іншим обставинам справи, що можуть впливати на вирішення спору по суті, як то повідомлення постачальника про готовність товару до передачі покупцеві.

У відповіді на лист позивача від 29.04.2024 № 370-661 про готовність виготовлених деталей за специфікацією № 1 до договору для передачі та прохання прийняти і оплатити продукцію, відповідач намагався виправдати свою відмову від договору тим, що «виробництво деталей починається тільки після 100% передоплати. Попередньо нами була проплачена необхідна кількість деталей, яку ви вже відвантажили. По решті деталей по специфікації №1 ми не робили передоплати, тому їх не треба було виготовляти без нашого погодження.». Отже, суд не відзначив факт протиправного ухилення відповідача прийняти та оплатити готову продукцію. За умовами поставки готова продукція передається згідно з терміном EXW (Інкотермс у редакції 2020), тобто самовивіз зі складу постачальника за адресою: 69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 9. Таким чином, із-за безпідставної відмови відповідача прийняти та оплатити товар, виконавши своє зустрічне зобов`язання (підготувавши товар до передачі покупцю та повідомивши останнього про готовність товару до передачі) позивач обґрунтовано очікував від відповідача виконання його зустрічного зобов`язання прийняти та оплатити товар або повідомити про необхідність виставлення необхідного відповідного рахунку чи вимогу про виконання позивачем якогось іншого зобов`язання, як то приписують сторонам договору норми статті 538 ЦКУ.

Позивач вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що «креслення товару (п. 3.1 Договору) та технічні вимоги товару (п. 3.2 Договору) сторонами не було погоджено у спосіб, визначений п. 10.1 Договору - шляхом укладення Додатків до договору, що підписуються сторонами Договору».

Питання встановлення судом того факту, що договір є «не укладеним» не є предметом позовних вимог в цій справі (чи предметом зустрічного позову відповідача). Крім того, Пленум Вищого господарського суду України в постанові від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вказує, що позовна вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та охоронюваних законом інтересів, і тому в задоволенні відповідної вимоги має бути відмовлено. В цьому випадку, на нашу думку, суд вийшов за межі процесуальних повноважень в цій справі, дійшовши помилкового висновку про те, що договір є неукладеним.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

Від ТОВ "РЕЗОНАНС МЕТАЛ" до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить:

- відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24;

- стягнути з публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ідентифікаційний код 14307794) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс метал" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, ідентифікаційний код 43395489) витрати на професійну правничу допомогу за супровід справи в суді апеляційної інстанції в сумі 30 000,00 грн. Інші судові витрати покласти на апелянта.

Відзив обґрунтований наступним.

Креслення товару (п. 3.1 Договору) та технічні вимоги товару (п. 3.2 Договору) у розумінні приписів ст. 180 ГК України та 638 Цивільного кодексу України є істотними умовами Договору, оскільки без них відсутня індивідуалізації товару. Наявними у справі доказам підтверджено, що сторонами у спосіб, визначений п. 10.1 Договору не досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов, що є підставою вважати Договір не укладеним. Приписами ст. ст. 174, 175 Господарського кодексу України та ст. ст. 509, 11 Цивільного кодексу України не передбачено виникнення зобов`язань за не укладеними договорами, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відтак, висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Щодо оплати Відповідачем товару на підставі Рахунку від 04.09.2023 № 185 на суму 279 000,00 грн. слід зазначити, що через не укладеність спірного договору, фактично виставлення апелянтом рахунку є ні що інше як пропозиція укласти договір (оферта), яка в свою чергу була прийнята (акцептована) відповідачем шляхом її оплати. Інших пропозицій, навіть в період дії спірного не укладеного договору, апелянт не робив та рахунків не виставляв.

Пунктом 5.1. Спірного договору визначено, що покупець оплачує поставлений товар за цінами вказаними у Специфікації, шляхом перерахування авансу в розмірі 100 % протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення Постачальником рахунку. Таким чином, з урахуванням норм ст. 530 ЦК України, умовами спірного договору Сторони погодили момент виникнення у Відповідача обов`язку здійснити оплату 100% авансу за поставлений товар, настанням такої події як виставлення рахунку апелянтом (Позивачем). Що, в свою чергу, з боку Позивача зроблено не було. Таким чином, навіть якщо розглядати спірний договір таки укладеним, то за його умовами у Відповідача не виник обов`язок по оплаті авансу в розмірі 100%.

Доводи Апелянта про те, що договором не передбачена оплата товару частинами, спростовується умовами спірного договору.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Отже, за зазначеними вимогами закону (стаття 538 ЦК України), у разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару, зобов`язання продавця - позивача щодо поставки товару не виникає. Відповідно, нездійснення ним поставки товару без попередньої оплати не зумовлює виникнення у продавця - позивача права вимагати оплати такого товару від покупця відповідача. Таким чином, якщо не враховувати те, що спірний договір є не укладеним, Позивач міг би вимагати оплату товару, якби він в межах строку дії договору повідомив би Відповідача про готовність товару до передачі. Позивачем не надано до матеріалів справи доказів про належне повідомлення Відповідача про готовність товару до видачі в межах строку дії спірного договору. В свою чергу, направлення Відповідачу повідомлення про готовність якогось товару до видачі в 2024 році фактично є офертою, яку Відповідач не акцептував і відмовив Позивачу.

Відтак, доводи Апелянта в частині моменту виникнення обов`язку Відповідача оплатити товар в 2024 році спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а також відсутністю доказів того, що в період начебто дії договору Відповідача повідомили про готовність товару до передачі.

Посилаючись на висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, апелянт не акцентує на тому, що суд повинен враховувати заперечення іншої сторони (покупця) щодо невиконання продавцем своїх інших зустрічних зобов`язань, передбачених договором (не виставлення рахунку-фактури, неповідомлення інформації про готовність товару до відправки, передбаченої договором, недопуск представників покупця для огляду та перевірки товару тощо).

У зв`язку з поданням Позивачем апеляційної скарги на рішення суду, відповідач був змушений знову звернутися за професійною правничою допомогою для захисту своїх інтересів в суді апеляційної інстанції і поніс судові витрати в розмірі 30000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надано:

- копія Додатку № 2 від 10.01.2025 до договору на правничу допомогу № 42/24 від 17.09.2024;

- копія рахунку № Р-4 від 07.02.2025 на суму 30000 грн.;

- копія платіжної інструкції № 679 від 07.02.2025 на 30000 грн.

На підставі положень ч. 8 статті 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, будуть додатково надані докази на підтвердження розміру витрат на надання професійної правничої допомоги у вигляді підписаного акту наданої правничої допомоги та звіту адвоката про надану правничу допомогу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/3677/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/3677/24.

15.01.2025 матеріали справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору.

03.02.2025 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 16746.26 грн, відповідно до платіжної інструкції від 30.01.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 18.06.2025 об 11 год. 30 хв.

16.06.2025 від АТ "МОТОР СІЧ" до ЦАГС надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи №904/3677/24, яким просить перенести розгляд апеляційної скарги по справі №904/3677/24, який відбудеться 18.06.2025 о 11 год. 30 хв. на іншу дату визначену судом. Клопотання мотивоване тим, що представник Апелянта (Позивача) адвокат Фофанов Ярослав Леонідович буде знаходитись на іншому судовому засіданні у м. Запоріжжі, а саме: Запорізького апеляційного суду, в якому призначено 18.06.2025 на 11 год. 00 хв. розгляд цивільної справи №317/7065/23.

У судове засідання 18.06.2025 з`явився представник відповідача. Позивач явку повноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (т. 2, а.с. 148).

Головуюча суддя доповіла зміст клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з`ясувавши думку представника відповідача, колегія суддів, відхилила зазначене клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі № 910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Отже, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-от неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинно створюватися умов, за яких будуть порушені процесуальні строки розгляду справи.

Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявні процесуальні документи сторін цього спору, в яких останні висловили свою позицію щодо оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а позивач не був позбавлений права і можливості за потреби забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, необхідність дотримання розумного строку розгляду справи, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами, без участі представника позивача.

У судовому засіданні 18.06.2025 представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 18.06.2025 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом обставини справи.

Публічним акціонерним товариством "МОТОР СІЧ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЗОНАНС МЕТАЛ" (Покупець) підписано договір поставки №3111 від 15.06.2023 (далі - Договір).

Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Постачальник зобов`язується поставляти товар в кількості і асортименті, визначених у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.2 Договору).

Постачальник гарантує, що поставлений товар є якісним та відповідає технічним вимогам вказаним на кресленнях товару (п. 3.1 Договору).

Постачальник гарантує, що товар, який поставляється Покупцю повністю відповідає технічним вимогам (п. 3.2 Договору).

Строки поставки товару - відповідно до підписаної Сторонами Специфікації, при умові сплати авансу в розмірі 100% від суми Специфікації (п. 4.2 Договору).

Допускається дострокова поставка товару (п. 4.3 Договору).

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару, переходять до Покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної (п. 4.5 Договору).

Покупець оплачує поставлений товар за цінами, вказаними у Специфікації, шляхом перерахування авансу в розмірі 100% протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення Постачальником рахунку (п. 5.1 Договору).

Доказом настання форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України або Регіональної торгово-промислової палати Сторони, що постраждала (п. 8.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до "31" грудня 2023 (п. 10.9 Договору).

Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від виконання своїх обов`язків (п. 10.10 Договору).

Сторонами підписано Специфікацію №1 від 15.06.2023 до договору поставки №3111 від 15.06.2023, що є Додатком №1 до договору поставки №3111 від 15.06.2023. За текстом специфікації найменування товару - відливка 3,2х12х50. Загальна вартість товару за специфікацією - 900 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% -150 000,00 грн.

За умовами Специфікації термін її дії - з моменту підписання до зміни ціноутворюючих факторів (заробітної плати, розміру податків, вартості матеріалів тощо). Специфікація є підставою для проведення розрахунків Покупця з Постачальником. Оплата - згідно п. 5.1 договору поставки №3111 від 15.06.2023.

Термін поставки складає 30 робочих днів з моменту виконання Покупцем п.5.1 договору поставки №3111 від 15.06.2023. Можлива поставка партіями. Специфікація є невід`ємною частиною договору поставки №3111 від 15.06.2023.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Резонанс метал" звернулось до відповідача з листом, згідно якого просить виставити рахунок на товар -"відливки 3,2х12х50" згідно договору №3111.

Позивачем на адресу відповідача направлено рахунок-фактуру №185 від 04.09.2023 з наступним змістом: " постачальник - ВП ЗМЗ ім В.І. Омельченка АТ "Мотор Січ", одержувач - ТОВ "Резонанс метал". Договір дог. 3111 від 15.06.23р. сп. №1 з-з 66490534. Повна назва товару - відливка 3,2х12х50. Кількість -1550 шт. Вартість товару з ПДВ - 279 000 грн.

Відповідач отримав вказаний рахунок не пізніше 05.09.2023 - дата перерахування грошових коштів у сумі 279 000 грн. на адресу відповідача.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо конкретної дати направлення вказаного рахунку позивачем та отримання його відповідачем. Отже, дата отримання рахунку відповідачем не є визначеною.

Інформаційне повідомлення про зарахування коштів №2 АТ "Перший Український Банк" містить наступну інформацію: "Дата складання - 05.09.2023. Платник - ТОВ "Резонанс метал". Отримувач - ВП ЗМЗ ім. В.І. Омельченка АТ "Мотор січ". Сума - 279 000 грн. Призначення платежу - сплата за відливку згідно рах. №185 від 04.09.23, у т. ч. ПДВ 20%.

Товар на суму 279000 грн. відповідачем було отримано 25.09.2023, що підтверджується товарно - транспортною накладною №2509 від 25.09.2023 за текстом якої вантажоодержувач - ТОВ "Резонанс метал". Найменування вантажу - відливка 3,2х12х50, одиниця виміру - шт. 1550.

До матеріалів справи позивачем долучено рахунок-фактуру №184 від 29.08.2023. За текстом рахунку постачальник - ВП ЗМЗ ім В.І. Омельченка АТ "Мотор Січ". Одержувач - ТОВ "Резонанс метал". Договір дог. 3111 від 15.06.23 сп. №1 з-з 66490534. Повна назва товару - відливка 3,2х12х50. Всього з ПДВ 900 000 грн.

За даними позивача, заборгованість відповідача перед позивачем, з урахуванням сплаченої 05.09.2023 суми 279 000 грн., становить 621 000 грн. Строк виконання грошових зобов`язань для відповідача настав у відповідності до п. 5.1. договору протягом 5 робочих днів з дати виставлення позивачем рахунку (06.09.2023).

Окрім суми основного боргу в розмірі 621 000 грн., позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних 16 915 грн. 66 коп., інфляційних втрат 42 790 грн. 50 коп., пені 206 172 грн., штрафу 43 470 грн.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, водночас, оскаржуване рішення підлягає зміні, виходячи з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений сторонами у справі Договір №3111 від 15.06.2023, який за своєю правовою природою є договором поставки, підписаний представниками сторін у справі, підписи скріплено печатками.

За умовами Договору, строк поставки товару відповідно до підписаної Сторонами Специфікації, при умові сплати авансу в розмірі 100% від суми Специфікації (п. 4.2).

Покупець оплачує поставлений товар за цінами, вказаними у специфікації, шляхом перерахування авансу в розмірі 100 % протягом 5 робочих днів з дати виставлення Постачальником рахунку (п. 5.1.).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписано Специфікацію №1 від 15.06.2023 на поставку відливки 3,2 х 12 х 50, у кількості 5 000 шт., на суму 900 000 грн. з ПДВ. Термін поставки складає 30 робочих днів з моменту виконання Покупцем п. 5.1 договору поставки №3111 від 15.06.2023. Можлива поставка партіями.

Колегія суддів констатує, що сторони у договорі та специфікації №1 до нього, погодили наступний алгоритм дій: спочатку виконання Покупцем п. 5.1. договору, а потім поставка товару протягом 30 робочих днів. Тобто, перерахування Покупцем авансу у розмірі 100% вартості товару протягом 5 робочих днів з дати виставлення Постачальником рахунку має передувати поставці товару.

Таким чином, обов`язок позивача з поставки товару не виникає, у разі не виконання відповідачем умови п. 5.1. договору щодо 100% оплати авансу.

Позивач визначає спірну заборгованість 621 000 грн. як різницю між сумою в 900 000 грн. (рахунок-фактура №184 від 29.08.2023 на суму 900 000 грн.) та 279 000 грн. (оплачено відповідачем згідно з рахунком №185 від 04.09.2023 на суму 279 000 грн.).

Оскільки матеріали справи не містять доказів направлення/вручення рахунку-фактури №184 від 29.08.2023 на суму 900 000 грн. відповідачу, а його отримання відповідачем разом з позовною заявою у цій справі відбулося вже після закінчення строку дії Договору, який в силу п. 10.9 діяв до 31.12.2023, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обов`язку відповідача щодо здійснення оплати за вказаним рахунком та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Додатково, апеляційний господарський суд зауважує на тому, що у позовній заяві позивач зазначив, що виготовив на власний ризик за рахунок власних грошових коштів товар, погоджений сторонами договору в специфікації №1, що суперечить умовам договору та специфікації №1 щодо порядку оплати та поставки товару.

Доводи апеляційної скарги про повідомлення відповідача про готовність товару до передачі листом №370-661 від 29.04.2024, колегією суддів відхиляються, оскільки зазначене повідомлення було здійснено вже після закінчення строку дії договору.

Водночас, апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторонами у спосіб, визначений п. 10.1 Договору не досягнуто згоди щодо таких істотних умов як креслення товару (п. 3.1 Договору) та технічні вимоги товару (п. 3.2 Договору), що є підставою вважати Договір не укладеним.

Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи підтверджено часткове виконання спірного договору поставки шляхом оплати Відповідачем товару згідно з рахунком №185 від 04.09.2023 на суму 279 000 грн. та поставки Позивачем відповідного товару згідно з ТТН №2509 від 25.09.2023.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не може кваліфікуватись як неукладений правочин, який був виконаний стороною/сторонами повністю або частково. Зокрема, така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), де зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №917/1951/19, від 29.05.2024 у справі №910/6103/23, від 11.02.2025 у справі № 914/3208/23 тощо).

Наведеного суд першої інстанції не врахував, тому, судова колегія вважає за доцільне змінити оскаржуване рішення, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення слід залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).

З підстав наведеного, колегія суддів висновує, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 необхідно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 слід залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275-277, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3677/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника - Публічне акціонерне товариство "МОТОР СІЧ".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.08.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін