ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 липня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2012/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№17170 від 24.07.2025) у справі

за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
до Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області (місцезнаходження: 64501, харківська область, Берестинський район, смт. Сахновщина, вулиця Шмідта, будинок 10; )
про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області про:

- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради від 20 травня 2025 року № 174, про відміну електронного аукціону № SPD001-UA-13 з продажу об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі гуртожитку, загальною площею 1281 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сахновщинської селищної ради у зв`язку з порушенням протокольного рішення засідання аукціонної комісії для продажу об`єктів малої приватизації Сахновщинської селищної ради (протокол № 1 від 20.03.2025 року) в частині покрокового зниження стартової ціни;

- визнання укладеним з дати набрання рішенням суду законної сили між виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі гуртожитку, загальною площею 1281 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2012/25. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

24.07.2025 до Господарського суду хакрівської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.№17170 від 24.07.2025), в якій останній просить суд:

- заборонити Сахновщинській селищній раді вчиняти дії щодо відчуження майна шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі тощо до вирішення справи в суді;

- заборонити Сахновщинській селищній раді підписувати протокол про результати електронного аукціону та договір купівлі-продажу по лоту з продажу нежитлової будівля гуртожитку загальною площею 1281,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до вирішення справи в суді.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначає, що станом на сьогоднішній день на вебпорталі "PROZZORO.SALE" (https://prozorro.sale/auction/SPE001-UA-094/) розміщена інформація про аукціон з продажу нежитлової будівля гуртожиток загальною площею 1281,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сахновщинської селищної ради. Згідно до протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-094 22.07.2025 року аукціон з продажу ( найменування лоту): Нежитлова будівля гуртожиток загальною площею 1281,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників аукціону. Стартова ціна лоту становила: 375 510,00 грн. Наступний аукціон розпочався з 22.07.2025 року (прийом пропозицій). Проведення аукціону відбудеться 30.07.2025 року об 11 годині.

Отже, на думку позивача, оскільки у позовній заяві позивач ставить вимогу про визнання укладеним з дати набрання рішенням суду законної сили між виконавчим комітетом Сахновщинської селищної ради та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі гуртожитку, загальною площею 1281 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а отже позивач визнає за собою право власності на придбане на аукціоні майно.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що вбачаються всі необхідні підстави для забезпечення позову. Належним заходом забезпечення позову, на думку позивача, є заборона відповідачу вчиняти дії з продажу майна - нежитлової будівлі гуртожитку загальною площею 1281,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сахновщинської селищної ради. Оскільки зупинити процедуру проведення аукціону неможливо, то можливо заборонити відповідачу вчиняти дії з підписання договору купівлі-продажу до вирішення справи по суті в суді.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом з тим, відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Як вбачається зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник просить суд, зокрема, заборонити відповідачу вчиняти дії щодо відчуження майна шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі тощо до вирішення справи в суді, а також заборонити підписувати протокол про результати електронного аукціону та договір купівлі-продажу по лоту з продажу нежитлової будівлі гуртожитку загальною площею 1281,6 кв.м., що знаходиться за адресою: 64501, Харківська область, Берестинський район, селище Сахновщина, вулиця Осипенко, будинок 5-А до вирішення справи в суді.

Заборона вжиття такого виду заходів забезпечення позову в публічній процедурі аукціону як заборона підписувати протокол про результати електронного аукціону та договір купівлі-продажу, за наслідком проведення аукціону, передбачена частиною 12 статті 137 ГПК України, оскільки має наслідком зупинення виконання зобов`язань державного органу/органу місцевого самоврядування у виконанні покладених на нього обов`язків та сплату коштів до Державного бюджету України. Крім того, такий вид заходів забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти дії щодо відчуження майна шляхом продажу, прямо підпадає під визначення заборони проведення (припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання) аукціону, відповідно до частиною 12 статті 137 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20, постановах КГС ВС від 16.10.2020 у справі №915/113/20, від 09.09.2022 у справі № 904/7630/21.

Отже, обрані заявником заходи забезпечення позову, фактично полягають у втручанні в електронний аукціон, що проводяться державним органом/органом місцевого самоврядування , що не узгоджується з положеннями частини дванадцятої статті 137 ГПК України.

Крім того, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки відповідачі не зможуть їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 910/16448/18).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Приймаючи до уваги те, що заходи забезпечення позову, про виття яких просить позивач підпадають під заборону вжиття таких видів заходів забезпечення позову, яка передбачена частиною 12 статті 137 ГПК України, а також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заінтересованої особи до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд звертає увагу позивача, що у разі зміни обставин, заяву про забезпечення позову, яку раніше було відхилено, може бути подано вдруге. Тобто, на заяви про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено, не поширюється заборона повторного звернення до господарського суду з наданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№17170 від 24.07.2025) у справі №922/2012/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Ухвалу підписано 25.07.2025

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/2012/25