ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" липня 2025 р. Cправа № 902/231/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області (просп. Перемоги, 21, смт Сутиски, Вінницький район, Вінницька область, 23320)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" (вул. Вишгородська, 12, м. Київ, 04074)

про стягнення 272 510,09 грн

за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В.,

представників сторін:

позивача Пилявець І.О. згідно ордеру;

відповідача Путілін Є.В. згідно ордеру.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 25.02.2025 (вх. № 249/25 від 03.03.2025) Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" про стягнення 272 510,09 грн безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактичний користувач земельними ділянками з кадастровими номерами :02:006:0188 та :01:002:0146, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити як орендну плату за фактичне користування земельними ділянками за період з 15.05.2024 по 01.02.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025, вказану позовну заяву розподілено судді Матвійчуку В.В

Суд, ухвалою від 06.03.2025 за вказаним позовом відкрив провадження у справі №902/231/25 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27.03.2025.

21.03.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 20.03.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/2958/25 від 21.03.2025).

26.03.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив № б/н від 26.03.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3127/25 від 26.03.2025).

Під час судового засідання 27.03.2023 представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд, врахувавши викладені обставини, відклав підготовче засідання на 10.04.2025, про що постановлено ухвалу у протокольній формі.

31.03.2025 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення № б/н від 31.03.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3299/25 від 31.03.2025) на відповідь на відзив № б/н від 26.03.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3127/25 від 26.03.2025).

09.04.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3680/25 від 09.04.2025) про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

09.04.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3681/25 від 09.04.2025) про витребування у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на технічних носіях в системі координат (в форматі dmf та xml) про земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0188 та :01:002:0146.

09.04.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3684/25 від 09.04.2025) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сутисківське комунальне підприємство "Комунсервіс".

За результатами слухання справи 10.04.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3684/25 від 09.04.2025) представника відповідача - адвоката Путіліна Є.В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сутисківське комунальне підприємство "Комунсервіс". Разом з тим з метою надання можливості позивачу надати свої пояснення щодо заяв № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3680/25 від 09.04.2025) про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3681/25 від 09.04.2025) про витребування доказів, відкладено розгляд останніх до наступного судового засідання. При цьому, з урахуванням ст. 216 ГПК України, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 06.05.2025, про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

05.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшло заперечення № б/н від 05.05.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/4727/25 від 05.05.2025) на заяву № б/н від 09.04.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/3680/25 від 09.04.2025) про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

05.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 05.05.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/4757/25 від 05.05.2025), у якій відповідач просить: долучити до матеріалів справи копію листа державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 11.04.2025 та копію листа адвоката до ТОВ "Подільській центр судових експертиз" від 30.04.2025; продовжити строки підготовчого провадження у справі № 902/231/25 на 30 днів; залишити без розгляду подані ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" заяви про витребування доказів та призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; відкласти підготовче засідання на іншу дату.

Розглядаючи заяву № б/н від 05.05.2025 (вх. № 01-34/4757/25 від 05.05.2025), подану відповідачем, у частині залишення без розгляду заяв про витребування доказів та призначення судових будівельно-технічної і земельно-технічної експертиз, суд, враховуючи факт відкликання відповідачем заяв № б/н від 09.04.2025 (вх. № 01-34/3680/25) щодо призначення експертиз та № б/н від 09.04.2025 (вх. № 01-34/3681/25) щодо витребування доказів, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеної заяви в означеній частині та залишення відповідних заяв без розгляду.

Дослідивши заяву № б/н від 05.05.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/4757/25 від 05.05.2025) представника відповідача - адвоката Путіліна Є.В. в частині долучення доказів до матеріалів справи та додані до неї документи, судом встановлено, що означені документи подані без додержання вимог ст.ст. 118, 119 ГПК, а тому залишені без розгляду.

Розглянувши заяву № б/н від 05.05.2025 (вх. № 01-34/4757/25 від 05.05.2025) відповідача, у частині продовження строку підготовчого провадження у справі № 902/231/25 на 30 днів та відкладення підготовчого судового засідання з підстав подання додаткових доказів, суд вказав про те, що відповідно до принципу змагальності, передбаченого статтями 7 та 13 Господарського процесуального кодексу України, саме сторони зобов`язані самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів, у тому числі, шляхом подання належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Крім того, судом звернуто увагу, що відкладення судового засідання з підстав подання додаткових доказів однією зі сторін суперечить принципу рівності учасників судового процесу та може бути розцінене як надання переваги одній зі сторін, що прямо порушує вимоги статей 124, 129 Конституції України, а також статей 7 та 13 Господарського процесуального кодексу України, які гарантують рівність учасників судового процесу, змагальність сторін та свободу у наданні доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача від 05.05.2025 у зазначеній частині, у зв`язку з чим у задоволенні цієї заяви відмовив.

Суд, ухвалою від 06.05.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу № 902/231/25 для судового розгляду по суті на 05.06.2025.

03.06.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 03.06.2025 (вх. № 01-34/5970/25 від 03.06.2025), у якій заявник просить: повернутися до стадії підготовчого провадження у справі; поновити процесуальні строки, пропущені з поважних причин; долучити до матеріалів справи висновок судової будівельно-технічної експертизи № 814 від 30.05.2025, складений експертом ТОВ "Подільський центр судових експертиз".

У визначену судом дату (05.06.2025) розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікарняному, по закриттю якого, суд, ухвалою від 13.06.2025 повідомив учасників справи про судове засідання з розгляду справи № 902/231/25 по суті, яке призначено на 15.07.2025. Разом з тим, з метою забезпечення повної та належної реалізації процесуальних прав і обов`язків усіма учасниками справи, суд відкладає розгляд заяви № б/н від 03.06.2025 (вх. № 01-34/5970/25 від 03.06.2025) до наступного судового засідання.

30.06.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява № б/н від 30.06.2025 (вх. № 01-34/6937/25 від 30.06.2025), у якій заявник повідомляє про визнання позовних вимог у частині суми 133 176,00 грн, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 загальною площею 4,2989 га, та зазначає про добровільну сплату вказаної суми, що підтверджується платіжною інструкцією № 4087 від 23.06.2025.

На визначену судом дату в судове засідання 15.07.2025 з`явились представники сторін.

Суд, дослідивши заяву відповідача № б/н від 03.06.2025 (вх. № 01-34/5970/25 від 03.06.2025), задовольнив її частково - поновив пропущений процесуальний строк та долучив до матеріалів справи висновок судової будівельно-технічної експертизи № 814 від 30.05.2025. У решті вимог заяви - відмовлено, про що постановлено відповідні ухвали в протокольній формі.

Крім того, суд долучив до матеріалів справи заяву відповідача № б/н від 03.06.2025 (вх. № 01-34/5970/25) про визнання позову в частині суми 133 176,00 грн щодо земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 (площа 4,2989 га), а також платіжну інструкцію № 4087 від 23.06.2025 як підтвердження добровільної сплати зазначеної суми.

При визнанні Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" позову в частині суми 133 176,00 грн щодо земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 (площа 4,2989 га) суд зважає на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши у судовому засіданні, яке відбулося 15.07.2025, заяву № б/н від 30.06.2025 (вх. № 01-34/6937/25 від 30.06.2025) представника відповідача адвоката Путіліна Є.В. повноваження якого згідно ордеру серії АВ № 1190641 від 20.03.2025, що виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 25 від 18.03.2025 не обмежуються на визнання позову, і часткове визнання позову відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі доказами, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому визнання позову у частині суми 133 176,00 грн, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 загальною площею 4,2989 га підлягає прийняттю господарським судом.

У судовому засіданні 15.07.2025 суд, заслухавши вступні слова представників позивача та відповідача, провів стадію безпосереднього дослідження доказів, після чого перейшов до стадії судових дебатів, у межах якої представники сторін виступили з промовами.

Після завершення дебатів суд, відповідно до частини першої статті 219 Господарського процесуального кодексу України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 25.07.2025 о 10 год 00 хв.

У судовому засіданні 25.07.2025 суд згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 1 статті 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що відповідач є власником нежитлових будівель та споруд загальною площею 625,4 кв.м, розташованих у Вінницькій області, смт Сутиски, вул. Вінницька, 52, на підставі договору купівлі-продажу серії та номера 1150 від 15.05.2024, а також власником 999/1000 часток майнового комплексу загальною площею 25 321,55 кв. м, розташованого у смт Сутиски по вул. Заводська, 1, на підставі договору купівлі-продажу частки нерухомого майна серії та номера 1151 від 15.05.2024.

За твердженням позивача, вказані об`єкти нерухомості належать відповідачу на праві власності та розташовані на земельних ділянках із кадастровими номерами :02:006:0188 площею 4,2989 га та :01:002:0146 площею 6,5128 га, власником яких є Сутисківська селищна рада.

Позивач стверджує, що згідно із розрахунком ставок орендної плати за землю, встановлених рішеннями 6 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 12.07.2021 № 118 "Про встановлення податку на майно" та 34 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 14.06.2024 № 474 "Про внесення змін до рішення VI сесії Сутисківської селищної ради VIII скликання від 12.07.2021 № 118 "Про встановлення податку на майно", заборгованість ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" за період з 15.05.2024 по 01.02.2025 складає: 133 176,08 грн по земельній ділянці з кадастровим номером :02:006:0188 та 139 334,01 грн по земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0146, що в цілому дає загальний розмір заборгованості в сумі 272 510,09 грн.

З огляду на наведене, Сутисківська селищна рада надіслала Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" лист-повідомлення № 02-14/181 від 12.02.2025 про заборгованість зі сплати земельного податку.

У відповідь на цей лист, Товариство 19.02.2025 направило лист № 06-17/36, в якому заявило про готовність розглянути питання щодо сплати за користування земельними ділянками на підставі договору оренди згідно із нормами податкового та земельного законодавства України та попросило надати проєкт договору оренди для подальшого розгляду та підписання.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" не подало у встановлений строк до Сутисківської селищної ради заяву щодо передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:006:0188 та :01:002:0146 у користування, позивач вважає, що використання цих земельних ділянок Товариством не відповідає вимогам статей 13, 142-144 Конституції України, статей 96, 125-126, 206 Земельного кодексу України, статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також статей 4-5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що і стало підставою для подання позову до суду про стягнення 272 510,09 грн безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками.

Відповідач заперечив проти позову. Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що будівлі насосно-каналізаційної станції літ 6, літ 6(1), літ 6(2), розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 загальною площею 4,2989 га, використовуються виключно Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс", оскільки забезпечують викачку рідких побутових відходів з територіальної громади смт Сутиски до нежитлових споруд адміністративно-побутового комплексу очисних споруд № 1, зливної станції № 2, хлораторної № 3, хлораторної № 4, пісколовки з приймальною камерою № 6, 6.1, 6.2, 6.3, мулових майданчиків № 7, аеротенк з блоком ємностей № 8, піскових майданчиків № 9, резервуарів № 10, № 11, № 12, № 13, що знаходяться за адресою смт Сутиски, вул. Вінницька, 52, використання яких також здійснюється Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс", що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 052455700:01:002:0146 площею 6,5128 га.

Водночас відповідач підкреслює, що між ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА", Сутисківською селищною радою та Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс" не укладено жодних договорів, а використання зазначених земельних ділянок та об`єктів здійснюється без компенсації власнику за користування майном або відшкодування збитків, зокрема за спожиту електроенергію.

Відповідач вважає, що фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0146, площею 6,5128 га, а також частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0188, площею 4,2989 га, на якій розташовані будівлі насосно-каналізаційної станції (літ 6, літ 6(1), літ 6(2)), є Сутисківське комунальне підприємство "Комунсервіс".

При цьому відповідач звертає увагу на те, що неодноразово звертався до Сутисківської селищної ради із заявами щодо врегулювання правовідносин стосовно передачі майнових прав на комплекс будівель та споруд, разом із земельною ділянкою, необхідною для забезпечення життєдіяльності територіальної громади Сутисківської міської ради, а також для набуття прав на частину земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0188, площею 4,2989 га, яка є важливою для цілісності майнового комплексу ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА".

Однак, на переконання відповідача, Сутисківська селищна рада безпідставно затягує вирішення цих питань.

Позивач, заперечуючи доводи відповідача у відповіді на відзив, наголошує, що Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс" при наданні послуг з обслуговування каналізаційних мереж не використовуються майнові об`єкти ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА". Зокрема, надання таких послуг передбачає лише виконання робіт, спрямованих на підтримку функціонування внутрішньої системи водовідведення, зокрема усунення аварійних ситуацій, що не включає в себе капітальні заміни конструкцій та обладнання. Це стосується, зокрема, заміни швидкозношувальних елементів, таких як пошкоджені (лопнуті) каналізаційні труби, а також прочищення внутрішньо будинкових та прибудинкових каналізаційних мереж, що забилися.

Крім того, позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:01:002:0146, площею 6,5128 га, є Сутисківське комунальне підприємство "Комунсервіс", не відповідає дійсності. Зокрема, зазначена земельна ділянка є огородженою, ворота закриті на замок власниками, і протягом щонайменше останніх п`яти років жоден працівник комунального підприємства не мав доступу на цю територію. На цій земельній ділянці знаходиться майно, зокрема очисні споруди та обладнання, власником яких є ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА".

Позивач також вказує, що при виникненні аварійних ситуацій на території ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА", зокрема на об`єкті КНС, власники підприємства не допускали працівників КП "Комунсервіс" для ліквідації витоків або усунення інших пошкоджень мережі. Таке недбале ставлення до експлуатації каналізаційних мереж, на думку позивача, спричиняло неодноразові витоки рідких побутових відходів у річку Південний Буг, що, в свою чергу, призводило до екологічно небезпечної ситуації та численних скарг мешканців громади на пряме скидання каналізаційних стоків безпосередньо у річку.

Зокрема, на підставі звернень ОСОБА_1 від 03.09.2024 та ОСОБА_2 від 03.09.2024 щодо порушення вимог природоохоронного законодавства через скидання неочищених стічних вод у річку, було проведено комісійне обстеження території працівниками Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Щодо твердження відповідача про відшкодування компенсації ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" за оплату спожитих енергоносіїв та використання КНС, позивач зазначає, що такі відшкодування не здійснювались, оскільки для того, щоб КП "Комунсервіс" могло оплатити електроенергію, необхідно було виділити окрему ячейку для КНС та отримати відповідне погодження від дільниці РЕС. Однак, оскільки завод АЕА не є виробником електроенергії і ці дії не були здійснені, відшкодування за спожиту електроенергію не мало місця.

Позивач також звертає увагу, що Сутисківська селищна рада не є надавачем комунальних послуг, зокрема послуг з водовідведення. Відповідно до законодавства, до повноважень селищної ради відноситься лише встановлення тарифів на такі послуги, а не їх надання чи безпосереднє виконання, що регулюється Законом України "Про місцеве самоврядування".

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наголошує, що фактичне користування земельними ділянками відповідачем і, як наслідок, виникнення безпідставного збагачення є безпідставним. Це збагачення можна розглядати як так зване "фактичне" збагачення, коли ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" без належних прав фактично володіє і користується земельними ділянками. Однак насправді фактичним користувачем цих земельних ділянок є комунальне підприємство позивача, яке використовує одну земельну ділянку та частину іншої.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 15.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СУПАРК" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна (а.с. 56-61), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець передає у власність (продав) Покупцю, а Покупець приймає у власність від Продавця (купив) об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 625,4 кв.м., що складаються з: адміністративно-побутовий корпус очисних споруд № 1, перехід № 1.1, ганок, зливна станція № 2, підвал п/№2, ганок, ганок, хлораторна, № 3, хлораторна № 4, горожа, № 5, пісколовки з приймальною камерою № 6, 6.1, 6.2, 6.3, мулові майданчики № 7, аеротенк з блоком ємностей № 8, піскові майданчики № 9, резервуар № 10, резервуар № 11, резервуар № 12, резервуар № 13, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт Сутиски, вул. Вінницька, буд. 52, і оплачує його вартість за ціною та у порядку передбаченому договором.

У пункті 1.2 Договору визначено, що вищезазначене нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер якої: :01:002:0146, загальною площею 6,5128 га.

Зазначений Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна, укладений 15.05.2024 та підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками, а також нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., зареєстрований у реєстрі за № 1150 від 15.05.2024.

15.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СУПАРК" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна (а.с. 50-55), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець передає у власність (продав) Покупцю, а Покупець приймає у власність від Продавця (купив) об`єкт нерухомого майна, а саме: 999/1000 часток у праві власності на майновий комплекс, що складається з: головного корпусу літ. № 1,1(1), 1(2), 1(3), блоку допоміжних цехів літ. № 2 , 2(1), П/№2, карболітної дільниці літ. № 3, 3(1), 3(2), 3(3), 34, 35, 37, будівлі прохідної літ. № 4, 4(1), 4(2), будівлі заводоуправління літ. № 5, будівлі насосно-каналізаційної станції літ. № 6, 6(1), 6(2), будівлі мазутно-насосної станції літ. № 7, П/№ 7, будівлі підстанції літ. № 9, 9(2), будівлі складу ВМА літ. № 10, 11, 12, будівлі компресорної літ. № 13,будівлі ливарного цеху літ. № 14, 14(1), будівлі лакофарби літ. № 16, будівлі матеріального складу літ. № 17, 17(2), будівлі складу запчастин літ. № 19, будівлі складу скла літ. № 20, будівлі кузні літ. № 22, 22(1), 22(2), будівлі станції нейтралізації літ. № 23, П/№23, будівлі вагової літ. № 24, будівлі медпункту літ. № 42, ганок з козирком -, будівлі підстанції літ. № 15, будівлі котельні літ. № 43, 43(1), 43(2), 43(3), 434, 435, напівпідземний склад літ № 48, убиральня літ. № 33, ваги літ. 24 (1), ворота літ. № 29, 30, 32, огорожа літ. № 32, колодязь літ. № 34, тротуари літ. № 38, ємність для зливу стоків літ. № 45, площадка для металобрухту літ. № 46, димова труба літ. № 47, естакада літ. № 48, внутрішньозаводські автодороги літ. № 40, зовнішньозаводські автодороги літ. № 41, будівлі берегової насосної станції літ. № 18, 18(2), площею 25 321,55 кв.м., що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт Сутиски, вул. Заводська, буд. 1, і оплачує його вартість за ціною та у порядку, передбаченому договором.

У пункті 1.2 Договору визначено, що вищезазначене нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер якої: :02:006:0188, загальною площею 4,2989 га.

Зазначений Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна, укладений 15.05.2024 та підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками, а також нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., зареєстрований у реєстрі за № 1151 від 15.05.2024.

Згідно із інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 414553177 (а.с. 25) та № 414528970 (а.с. 26-29) від 21.02.2025, за Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, придбані за вищезазначеними Договорами купівлі-продажу частки нерухомого майна, укладеними 15.05.2024.

Вказане майно розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:0146 (площа 6,5128 га) та :02:006:0188 (площа 4,2989 га).

31.03.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0188, а 23.11.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0146 зареєстровано право комунальної власності Сутисківської селищної ради, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 19794690 від 31.03.2014 (а.с. 24) та № 294777317 від 14.01.2022 (а.с. 23) відповідно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 414528970 від 21.02.2025, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0188 визначено як: для розміщення та експлуатації, основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02).

Ставка земельного податку за період з 15.05.2024 по 01.02.2025 визначається відповідно до рішення 6 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 12.07.2021 № 118 "Про встановлення податку на майно" (а.с. 13-17) та рішення 34 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 14.06.2024 № 474 "Про внесення змін до рішення VI сесії Сутисківської селищної ради VIII скликання від 12.07.2021 № 118" (а.с. 6-13).

Для земельних ділянок з видом цільового призначення 11.02 застосовується ставка у розмірі 3,000% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За розрахунком позивача (а.с. 19), заборгованість відповідача за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0146 за період з 15.05.2024 по 01.02.2025 становить 133?176,08 грн, а за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:006:0188 за аналогічний період - 139?334,01 грн, що в загальному становить 272?510,09 грн безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельними ділянками.

З урахуванням наявної заборгованості в загальному розмірі 272 510,09 грн Сутисківська селищна рада надіслала на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" лист № 02-14/181 від 12.02.2025 (а.с. 18), в якому зазначено про порушення останнім пункту 11 статті 93 Земельного кодексу України та підпункту 14.1.147 Податкового кодексу України.

У листі також вказано, що в разі несплати заборгованості за землю та не укладення договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0146 та :02:006:0188, Сутисківська селищна рада буде змушена звернутися до суду.

У відповідь на вказаний вище лист ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" листом № 06-17/36 від 19.02.2025 підтвердило свою готовність до розгляду питання щодо сплати за користування земельними ділянками на підставі договору оренди відповідно до норм податкового та земельного законодавства України, і тому просило надати проєкт такого договору для його розгляду та подальшого підписання.

Оскільки відповідач у період з 15.05.2024 по 01.02.2025 без належних правових підстав та без укладеного договору оренди користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0146, площею 6,5128 га, а також земельною ділянкою з кадастровим номером :02:006:0188, площею 4,2989 га, позивач подав позов про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у сумі 272?510,09 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Визначаючи суть і характер правовідносин, що виникли між сторонами, варто зазначити, що зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, згідно із частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини 2 статті 1212 ЦК України набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави майно відшкодовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За приписами статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, адже набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Відповідно до статті 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам..

Відповідно до пункту в) частини 1 статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення.

Згідно із абзацом 1 частини 9 статті 120 ЗК України якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Статтею 125 ЗК України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем сформованої земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Набувач нерухомого майна, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшує свої доходи, а власник земельної ділянки (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

Отже, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.

Як було встановлено судом, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 19794690 від 31.03.2014 та № 294777317 від 14.01.2022, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0188 площею 4,2989 га та :01:002:0146 площею 6,5128 га належать Сутисківській селищній раді на праві комунальної власності.

Також судом встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 414553177 та № 414528970 від 21.02.2025, відповідач є власником нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:006:0188 та :01:002:0146.

З матеріалів справи вбачається, і це не заперечувалося відповідачем, що між сторонами не було укладено жодних договорів оренди зазначених земельних ділянок, а також не було зареєстровано відповідного права користування.

Отже, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування (оренди) вказаними земельними ділянками Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" у спірний період.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у спірний період фактично користувався земельними ділянками комунальної власності з кадастровими номерами :02:006:0188 та :01:002:0146, на яких розташоване нерухоме майно, що належить Товариству на праві власності, без належного оформлення правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки.

Щодо доводів відповідача, що для надання послуг обслуговування каналізаційних мереж Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс" використовуються будівлі насосно-каналізаційної станції літ. 6, літ. 6(1), літ. 6(2), що належать ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" та розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 площею 4,2989 га, і це підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 814 від 30.05.2025, складеним експертом ТОВ "Подільський центр судових експертиз", суд зазначає, що відповідно до статті 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, останні не містять, і відповідно сторонами не подано жодних інших доказів, які б підтверджували, що Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс" використовуються будівлі насосно-каналізаційної станції літ. 6, літ. 6(1), літ. 6(2), що належать на праві власності ТОВ "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" та розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 загальною площею 4,2989 га.

Суд зазначає, що у випадку використання Сутисківським комунальним підприємством "Комунсервіс" вищезазначених будівель, що належать на праві власності відповідача, останній не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення безпідставно збережених коштів за користування майном.

Окрім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги у частині суми 133 176,00 грн, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 загальною площею 4,2989 га, про що свідчить заява № б/н від 30.06.2025 (вх. № 01-34/6937/25 від 30.06.2025).

За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, Верховним Судом у постановах від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0188 площею 4,2989 га та :01:002:0146 площею 6,5128 га були сформовані 05.06.2006 та 26.06.2006 відповідно і є об`єктом цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, спір у справі стосується сформованої земельної ділянки, що має конкретну площу та грошову оцінку.

Крім цього, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 ЦК України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII Податкового кодексу України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 року в справі № 629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року в справі № 320/5877/17 (пункт 71).

Висновок про те, що належним доказом розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути витяг, довідка або технічна документація з нормативної грошової оцінки, Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 09.11.2021 року в справі № 905/1680/20.

Статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Так, для визначення ставки земельного податку за період з 15.05.2024 по 01.02.2025 застосовуються рішення 6 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 12.07.2021 № 118 "Про встановлення податку на майно" та 34 сесії Сутисківської селищної ради 8 скликання від 14.06.2024 № 474 "Про внесення змін до рішення VI сесії Сутисківської селищної ради VIII скликання від 12.07.2021 № 118". Для земельних ділянок з цільовим призначенням 11.02 встановлено ставку земельного податку в розмірі 3,000% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку та враховуючи, що в процесі розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували його неправильність, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично правильним.

З приводу посилань відповідача на те, що він вчинив всі необхідні дії, направлені на укладення договору оренди даних земельних ділянок, однак позивач протягом тривалого часу не прийняв рішення щодо укладення договору оренди спірних земельних ділянок, то суд зазначає, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Враховуючи положення частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України та безпідставне користування відповідачем спірними земельними ділянками, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно зберіг за рахунок Сутисківської селищної ради кошти у розмірі 272 510,09 грн, які підлягали сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" як орендна плата за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:006:0188 площею 4,2989 га та :01:002:0146 площею 6,5128 га, у зв`язку з чим позов про стягнення вказаної суми визнається обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Разом із цим, після відкриття провадження у даній справі, Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" було перераховано на користь Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області грошові кошти у сумі 133 176,00 грн щодо земельної ділянки з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 (площа 4,2989 га), що підтверджується платіжною інструкцією № 4087 від 23.06.2025

Відтак, станом на день ухвалення рішення у даній справі відсутній спір щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 (площа 4,2989 га) у розмірі 133 176,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстави. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування та є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

У п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (яка хоча і стосується попередньої редакції ГПК України та наразі є чинною) роз`яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, в частині вимог про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 052455700:02:006:0188 (площа 4,2989 га) у розмірі 133 176,00 грн, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають частковому задоволенню, з наведених вище мотивів.

Вирішуючи питання судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду Сутисківською селищною радою Вінницького району Вінницької області, згідно платіжної інструкції № 1 від 26.02.2025, сплачено судовий збір в розмірі 4 087,65 грн.

За приписами ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховує, що заяву № б/н від 30.06.2025 (вх. № 01-34/6937/25 від 30.06.2025) відповідачем подано через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 30.06.2025, і відповідно до частини 3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України, з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті, тому вказана заява була подана до початку розгляду справи по суті.

Аналогічні приписи щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті за відповідною ухвалою чи рішенням суду містяться у ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на наведені приписи закону, беручи до уваги, що часткове визнання позову Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" на суму 133 176,00 грн відбулося до початку розгляду справи по суті, Сутисківська селищна рада Вінницького району Вінницької області, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", має право на повернення частини судового збору в розмірі 998,82 грн, що становить 50 відсотків від суми 1 997,64 грн, з урахуванням пропорційного задоволення позовних вимог.

Решта суми судового збору, сплаченого Сутисківською селищною радою Вінницького району Вінницької області в розмірі 3 088,83 грн, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА".

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині стягнення 133 176 грн 00 коп суми безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА" (вул. Вишгородська, 12, м. Київ, 04074; ) на користь Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області (просп. Перемоги, 21, смт Сутиски, Вінницький район, Вінницька область, 23320; ) 139 334 грн 09 коп - безпідставно збережені кошти за користування земельними ділянками та 3 088 грн 83 коп - витрат на сплату судового збору.

Примірник повного судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 01 серпня 2025 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи