ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 910/1319/25

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Шовтюк І. В.

за участю представників сторін:

- від позивача: не прибув

- від відповідача: Судейкіна І. В., ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1883619 від 29.04.2025 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран"

про стягнення 49736,28 грн

В засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" про стягнення 49736, 28 грн боргу та судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем на підставі договору страхування наземного транспорту №1527/23-Т/ЗП119 внаслідок настання страхової події - дорожньо- транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Lexus LX", д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, розмір якої становив 202187,23 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Land Rover Range Rover" д.н.з. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС", останнім здійснено часткову компенсацію завданого збитку - в межах ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи в сумі 158000,00грн. Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення решти виплаченого страхування - в сумі 44187,23грн до відповідача, як власника автомобіля марки "Land Rover Range Rover" д.н.з. НОМЕР_2 . Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 941,92 грн 3% річних, 4607,13 грн інфляційних втрат.

Ухвалою від 24.02.2025 Господарський суд міста Києва позовну заяву ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ТОВ "Юнігран" про стягнення 49736,28 грн передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 24.03.2025 Господарський суд Дніпропетровської області матеріали справи передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025, справу розподілено судді Лозинській І. В.

Ухвалою від 09.04.2025 Господарський суд Житомирської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с.128, 129).

30.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення процесуального строку на його подання та відкладення підготовчого засідання з підстав, у ньому викладених (а. с. 136 - 144).

Ухвалою від 01.05.2025 господарський суд розгляд справи в підготовчому провадженні відклав, поновив відповідачу процесуальний строк на подання відзиву, призначив підготовче засідання на 02.06.2025 о 11:30 (а. с. 149).

Ухвалою від 02.06.2025 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 157).

26.06.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника з підстав, у ньому викладених (а. с. 168, 169).

Ухвалою від 16.07.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті для підготовки сторін до судових дебатів на 23.07.2025 о 09:30 (а. с. 172).

Представник відповідача в засіданні суду в режимі відеоконференції заявлену суму страхового відшкодування визнала, однак заперечила щодо позову в частині нарахованих інфляційних втрат та 3% річних з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

27.09.2023 року між Приватним акціонерним товариством "СК "Арсенал Страхування" (страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1527/23-Т/ЗП119 (а. с. 6 - 14), відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Lexus LX», державний номер НОМЕР_1 , 2023 року випуску.

20.03.2024 в м. Києві, на проспекті Берестейський, 89, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Lexus LX", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Land Rover Range Rover", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля "Land Rover Range Rover", д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва №759/6648/24 від 19.04.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 30.04.2024 (а. с. 20).

ОСОБА_2 є працівником ТОВ "Юнігран", що підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, де вказано місце роботи ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, в якій зазначено, що автомобіль на праві власності належить ТОВ "Юнігран", та постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/6648/24 від 19.04.2024, в якій також зазначено місце роботи ОСОБА_2 (а. с. 18 - 20).

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки "Lexus LX", д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № 20151 від 26.03.2024, наданого TOB "ЕАК "Довіра", вартість відновлювального ремонту пошкодженого T3 "Lexus LX", д.н.з. НОМЕР_3 , становить 233169,31 грн (а. с. 21 - 24).

Згідно з рахунком № ЕЛюС-0007677 від 25.03.2024, наданим ТОВ "ВіДі Еліт", вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 202187,23 грн (а. с. 35).

3 огляду на викладене, відповідно до умов договору страхування, позивач поніс збитки в розмірі 202 187,23 грн, сплативши 03.04.2024, суму страхового відшкодування відповідно до рахунку №ЕЛюС-0007677 від 25.03.2024 наданого ТОВ "ВіДі Еліт", що підтверджується платіжною інструкцією № 16407697.

Так як цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Land Rover Range Rover", д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" (Поліс №ЕР-215706517: ліміт відповідальності 160000,00 грн, франшиза 2000,00 грн.), товариство компенсувало за програмою прямого врегулювання суму в межах ліміту відповідальності за шкоду майну, з вирахуванням франшизи, в розмірі - 158 000,00 грн відповідно до страхового акту № 109.00479124-1 та карткового рахунку від 02.04.2024 (а. с. 42, 43).

Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, невиплаченою залишається частина у розмірі 44 187,23 грн, виходячи з такого розрахунку:(202187,23 - 158 000,00).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією від 09.04.2024 про відшкодування 44187,23грн в порядку ст. 1172 ЦК України (а. с. 44 - 46), яка залишена без відповіді та задоволення.

Оскільки на дату подання позовної заяви від відповідача на рахунок позивача не надходило ніякого грошового відшкодування, позивач, заявляючи даний позов, просить суд на підставі ст. 993 та 1172 ЦК України стягнути з ТОВ "Юнігран", як роботодавця особи яка завдала шкоди, розмір фактично завданих збитків у сумі 44187,23 грн, а також 4607,13 грн інфляційних та 941,92 грн 3% річних.

Відповідач, заперечуючи проти позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, зазначає про відсутність у відповідача на момент отримання претензії обов`язку зі сплати грошових коштів, визначених в претензії позивача від 09.04.2024.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої, зокрема, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07. 2004 №1961-IV (далі - Закон - №1961-IV), за п. 1.6, 1.8, 1.12 ст. 1 якого власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої, зокрема, завдані матеріальні збитки.

Пунктом 9.1 ст. 9 Закону №1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в ред. станом на 01.01.2024) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Вина водія автомобіля автомобіля "Land Rover Range Rover", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 19.04.2024 у справі №759/6648/24 (а. с. 20).

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з п. 12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом №ЕР/215706517 в межах виплаченої позивачем суми та з вирахуванням франшизи.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення збитків в розмірі 44187,23 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 ГПК України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оскільки позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником відповідача та з огляду на перехід до позивача права вимоги до відповідача, із врахуванням здійсненої останнім оплати, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення збитків в розмірі 44187,23 грн підлягає задоволенню.

4. Щодо вимоги позивача про стягнення 4607,13 грн інфляційних втрат та 941,92 грн 3% річних.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

Ці нарахування не є штрафними санкціями, тому до них не застосовуються відповідні положення ГК України та ЦК України.

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

У свою чергу, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", суд встановив його правильність, тому позов підлягає задоволенню в цій частині у повному обсязі.

За викладених обставин суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо того, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати 3% річних та інфляційних у заявлених сумах, так як його не було на момент отримання претензії, яка надіслана позивачем відповідачу передчасно - 09.04.2024 (а. с. 44) до винесення постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2024 у справі №759/6648/24 (а. с. 20), так як позивач у розрахунку зазначив такий період їх нарахування: з 09.05.2024 по 23.01.2025.

5. Розподіл судового збору між сторонами.

Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" (11634, Житомирська область, Коростенський район, селище Гранітне, вул. Шевченка, буд. 15; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ):

- 44187,23 грн збитків;

- 4607,13 грн інфляційних втрат;

- 941,92 грн 3% річних;

- 3028,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.07.25

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2, 3 - сторонам "Електронний суд"