ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" липня 2025 р. Справа № 924/558/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Строй - Сервіс - 999", с. Сахнівці, м. Старокостянтинів, Хмельницька область

до Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів

про зобов`язання укласти договір

за участю представників сторін:

від позивача - Хачатрян А.Г. директор,

від відповідача - не з`явився,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить зобов`язати Старокостянтинівську міську раду укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,09 га, кадастровий номер: :03:009:0011, розташованої за адресою: м. Старокостянтинів, вул. Ессенська, 1.

Позивач у позові зазначає, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди, завчасно звернувся до Старокостянтинівської міської ради з проханням продовжити строк дії договору відповідно до ч.6. ст. 33 Закону України „Про оренду землі. Проте міська рада під різними причинами не виносила питання на розгляд сесії, а також не повідомляла про відмову або продовження договору.

Вважає, що внаслідок бездіяльності та протиправного ухилення від вчинення необхідних дій відповідача, порушено його права та законні інтереси щодо права на поновлення договору оренди землі.

Відповідач представника для участі в судовому засіданні не направив, правом на подання відзиву не скористався. Матеріали справи містять довідки про доставку ухвали суду до електронного кабінету відповідача від 03.07.25. Крім того, у клопотанні, сформованому в системі «Електронний суд» 23.07.25, відповідач просить розглядати справу без участі представника та вирішити справу на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

20.11.2020 між Старокостянтинівською міською радою (орендодавець) та приватним підприємством „Строй Сервіс 999 ( орендар) укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого ( п.1. договору) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (КВЦПЗ:03.03.07) з кадастровим номером №:03:009:0011, яка розташована в м. Старокостянтинів по вул. Ессенська, 1.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 900 м.кв.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомості (п.3. договору).

Згідно з п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить: №:03:009:0011, 506395,48 гривень.

Договір укладено на 3 роки ( у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не може бути меншим як сім років; у разі створення індустріального парку на землях державної чи комунальної власності земельна ділянка надається в оренду на строк не менше як 30 років; у разі передачі в оренду для введення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які є земельними ділянками меліорованих земель і на яких проводиться гідротехнічна меліорація, строк дії договору оренди землі не може бути меншим як 10 років).

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 35447,68 грн. за рік, що становить 7% від нормативно грошової оцінки.

Відповідно до п.15 договору земельна ділянка передається в оренду на підставі рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 20 листопада 2020 року №15 п.5/43/VII „Про поновлення договору оренди земельної ділянки юридичній особі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Згідно з п.16 договору цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Цей договір набирає чинності з моменту прийняття рішення щодо передачі в оренду земельної ділянки. Договір підлягає державній реєстрації. Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря. За згодою сторін у договору оренди землі можуть зазначатися інші умови (п.40 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

05.09.2023 позивач звернувся з клопотанням до Старокостянтинівського міського голови, в якому просив поновити ( продовжити) договір оренди землі від 20.11.20.

Листом від 05.10.23 №51 позивач звернувся до керівника центру надання адміністративних послуг у якому просив надати відповідь на клопотання про продовження договору оренди землі від 20.11.20.

Листом від 05.10.23 №52 позивач звернувся до міського голови Старокостянтинівської міської ради у якому просив надати відповідь на клопотання про продовження договору оренди землі від 20.11.20.

Листом від 06.10.23 №01-14/176 в.о. начальника центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету міської ради повідомила ТОВ „Строй Сервіс 999, що клопотання про продовження договору оренди землі було включено в порядок денний 20 сесії міської ради, пленарне засідання якої мало відбутися 29.09.23, проте не відбулося. У зв`язку з цим, це питання буде повторно внесено на розгляд чергової сесії міської ради.

Листом від 06.10.23 №02-01/1075 „про розгляд звернення міський голова повідомив ТОВ „Строй Сервіс 999, що клопотання про продовження договору оренди землі було включено в порядок денний 20 сесії міської ради, пленарне засідання якої мало відбутися 29.09.23, проте не відбулося. У зв`язку з цим, питання буде повторно внесено на розгляд чергової сесії міської ради.

Листом від 09.10.24 №40 позивач звернувся до міського голови Старокостянтинівської міської ради з проханням продовжити дію договору оренди земельної ділянки від 20.11.20., площею 900 кв.м. по вул. Ессенська, 1, кадастровий номер №:03:009:0011.

Листом від 20.01.25 №4 позивач звернувся до міського голови Старокостянтинівської міської ради з проханням надати роз`яснення щодо вирішення питання продовження договору оренди землі по вул. Ессенська, 1, м. Старокостянтинів, оскільки станом на 20 січня 2025 року питання продовження договору оренди земельної ділянки не вирішено.

Матеріли справи також містять копії акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 20.11.20, рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 20 листопада 2020 року №15 п.5/43/VII „Про поновлення договору оренди земельної ділянки юридичній особі , витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.10.20, кадастровий план земельної ділянки, договір купівлі-продажу від 16.08.17.

Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення представника позивача та надавши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.03.2024 у справі 911/1375/22.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №917/559/21.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21, від 25.05.2021 у справі №910/91/20.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.03.2024 у справі 911/1375/22.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту. (Постанова Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №910/431/23).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України).

Згідно положень ст. ст. 1, 2 України „Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2020 між Старокостянтинівською міською радою (орендодавець) та приватним підприємством „Строй Сервіс 999 ( орендар) укладений договір оренди землі, предметом якого є надання орендодавцем у строкове платне користування орендарю земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (КВЦПЗ:03.03.07) з кадастровим номером №:03:009:0011, яка розташована в м. Старокостянтинів по вул. Ессенська, 1.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Зі змісту укладеного між сторонами договору слідує, що ним не передбачено автоматичної пролонгації договору, а п. 8 договору фактично передбачено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк відповідно до процедури, передбаченої ст. 33 Закону України „Про оренду землі.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, що регулює відносини, пов`язані з орендою землі слідує, що після закінчення строку договору оренди землі від 20.11.2020, відповідно до умов якого в оренду надана земельна ділянка, позивач має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк відповідно до положень ст. 33 Закону України „Про оренду землі.

За частинами першою-п`ятою статті 33 Закону, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (ч. 9 ст. 33 Закону).

Таким чином, ст. 33 Закону України „Про оренду землі встановлює певний алгоритм дій орендаря та орендодавця з метою продовження орендних відносин після закінчення строку дії договору оренди землі, який передбачає звернення орендаря до орендодавця з повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до закінчення строку дії договору оренди землі, до якого додається проект договору оренди землі. Механізм оформлення продовження орендних відносин завершується укладенням договору оренди землі за відсутності заперечень орендодавця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач як користувач земельної ділянки звертався до Старокостянтинівської міської ради з листами від 05.09.23, 09.10.24 в яких просив продовжити дію договору оренди землі від 20.11.2020. Однак, проекту договору оренди землі позивач міській раді не надав.

Тобто, у спірних правовідносинах договір оренди землі міг бути поновлений (продовжений) шляхом укладення договору на новий строк за результатами розгляду поданого позивачем проекту договору оренди землі та прийняття відповідачем відповідного рішення за результатами розгляду такого проекту.

Однак, враховуючи, що позивач не надав проекту договору оренди землі міській раді, відповідач був позбавлений можливості розглянути проект договору оренди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору. Крім того звертаючись з позовом про зобов`язання укласти договір позивач не надає суду проект договору, який він просить зобов`язати укласти.

Таким чином дії позивача і позовна заява не узгоджується з процедурами, визначеними нормами Закону України «Про оренду землі», а тому звернення до суду на підставі не чинної редакції закону (ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі») не відповідає діючому законодавству, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 25.07.2025 року.

Віддрук. 1 примірники: 1 - до справи, Позивачу та відповідачу надіслати рішення до кабінету ЕС.