ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2025 р. Cправа № 902/741/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080)

до: Томашпільської селищної ради (пл. Тараса Шевченка, буд. 4, с-ще Томашпіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24200)

про: стягнення 74350,33 грн

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Томашпільської селищної ради про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" у розмірі 74 350,33 грн, з яких 44 267,80 грн - основного боргу, 8 387,10 грн - інфляційних витрат, 16 156,50 грн - 15 % річних та 5 538,93 грн - пені.

Ухвалою суду від 05.06.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/741/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

16.07.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про виправлення помилки, в якому останній просить виправити помилку прохальної частини позовної заяви, а саме просить стягнути з відповідача 74350,33 грн, з яких 44267,80 грн основного боргу, 8387,10 грн інфляційних втрат, 18912,02 грн 15% річних та 2783,41 грн пені.

У визначений судом строк відзиву відповідач на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) за №1344 від 06.11.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2025.

Приписами статей 1, 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" унормовано, що постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Пунктом 1.2.9 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх веб-сайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно (п. 3.2.1 ПРРЕЕ).

Положеннями пункту 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (Постачальник, позивач) та Томашпільською сільською радою (Споживач, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (надалі - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та Комерційної пропозиції, що є Додатком №1 до цього .Договору.

Згідно з п.2.1. Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку № 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених в п. 3.2. цієї глави.

Відповідно до п. 3.2 Договору Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії Споживачу протягом всього строку постачання, у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; припинення електропостачальника, не спроможного постачати електричну енергію, про що він повідомив постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу, відповідно до частини сьомої статті 64 Закону.

Електрична енергія постачається до електроустановок Споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії Споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії призупиняється. Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником мови договору з постачальником «останньої надії» вважаються прийнятими споживачем (п.п. 3.4, 3.6-3.7 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору).

Положеннями п. 5.3, 5.7 Договору визначено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається Постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором. Ціна (тариф) має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).

Згідно з п. 5.10. Договору визначено, що оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції до цього Договору (п. 5.14 Договору).

Згідно із пунктом 5.12 Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості з постачання електричної енергії за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк, який узгоджується з строком припинення постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за цим Договором, та надати довідку, яка підтверджує неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами графіку погашення заборгованості та дотримання його Споживачем, не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному цим Договором.

Підпунктами 1, 2 п. 6.2 Договору передбачений обов`язок Споживача повідомляти Постачальника з першим оплаченим рахунком за спожиту електричну енергію про прийняття (акцептування) умов Договору; забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору. Постачальник зобов`язується забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Договором; обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та порядку, передбаченому ПРЕЕ та цим Договором (пп. 1, 3 п. 7.2 Договору).

Згідно з п. 13.1 Договору останній набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

Як стверджує позивач, на час дії Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", діяла Комерційна пропозиція №5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Зі змісту вказаної вище Комерційної пропозиції вбачається, що її предметом є постачання електричної енергії як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015).

Відповідно до п.1.1, 1.4-1.7 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" форсується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1179. Розрахунковий період календарний місяць, на який визначається ціна. Ціна збільшується на податок на додатну вартість в розмірі 20%. Сторони Договору узгодили, що оприлюднені Постачальником ціни на його вебсайті є невід`ємним додатком до цієї Комерційної пропозиції. Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД "Укінтеренерго".

Згідно з пунктами 4.1-4.2 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 передбачено, що Споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.3 Комерційної пропозиції №5 рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС Постачальнику.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Пунктом 4.4 Комерційної пропозиції №5 передбачено, що Акт купівлі-продажу електричної енергії (далі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від оператора системи.

Обсяги фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від оператора системи Постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач у триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.

Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача.

Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника.

Позивачем складено акт купівлі-продажу електроенергії за №028814 від 31.10.2022 та рахунок №18/01/о10/36237 від 10.11.2022 про споживання відповідачем у жовтні 2022 року 7880 кВт/год. електричної енергії по 2 класу напруги на суму 44267,80 грн.

Відповідачем було отримано та підписано зазначений акт купівлі-продажу.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" поставило відповідачу електроенергію у вказаний вище період (жовтень 2022 року) на загальну суму 44267,80 грн.

На виконання вимог пункту 5.12 Договору, Томашпільська СР звернулась до ДПЗД «Укрінтеренерго» листом від 15.11.2024 № 02-07/2253 щодо реструктуризації заборгованості.

12.12.2024 року між ДПЗД «Укрінтеренерго» та Томашпільською селищною радою укладено Договір № 44/6-138 про реструктуризацію заборгованості (далі Договір про реструктуризацію).

Пунктом 1.2 договору про реструктуризацію сторони підтверджують, що у споживача перед постачальником станом на дату укладення цього договору існує заборгованість за договором (договорами) про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за жовтень 2022 року на загальну суму 64140,18 грн, з них:

- за жовтень 2022 року по рахунку №18/01/о10/36237 від 10.11.2022 на суму 44257,80 грн. (АТ «Вінницяобленерго»);

- майнових втрат Постачальника (інфляція та 15% річних) та/або штрафних санкцій (штраф,пені) нарахованих відповідно до положень комерційної пропозиції на суму 19872,38 грн, де інфляційні нарахування (втрати) становлять 6499,29 грн (розрахунок станом на 31.10.2024), 15% річних становлять 13373,09 грн (розрахунок станом на 25.11.2024).

Відповідно до пункту 2.1. Договору про реструктуризацію, сторони дійшли згоди реструктурувати заборгованість в сумі 64 140,18 грн на умовах, викладених в п. 2.2. цього Договору.

Положеннями пункту 2.2 договору про реструктуризацію визначено, що постачальник надає споживачу розстрочку на погашення заборгованості з дня підписання цього договору до31 грудня 2024 року, а Споживач зобов`язується погасити заборгованість, зазначену в пункті 1.2. цього договору шляхом перерахування грошових коштів на зазначені постачальником рахунки та здійснювати поточну оплату спожитої електроенергії в порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», відповідно до такого графіку погашення заборгованості та інших платежів за цим договором, а саме:

- до 12 жовтня 2024 року сплатити інфляцію та 15% річних у сумі 19872,38 грн.;

- до 31 грудня 2024 року сплатити заборгованість за електричну енергію у сумі 44267,80 грн.

П. 3.2.4. Договору сторони передбачили право постачальника нараховувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіку (грошове зобов`язання споживача), встановленого положеннями п.2.2. цього договору, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до підпункту 3.2.5. пункту 3.2. договору про реструктуризацію, постачальник має право нарахувати споживачу інфляційні втрати та 15 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіку (грошове зобов`язання споживача), встановленого положенням п.2.2. цього договору, враховуючи день фактичної сплати.

Відповідно до пункту 3.4. договору про реструктуризацію, нарахування інших видів відповідальності, що визначені законом та цим Договором (15 % річних, інфляційних втрат) за невиконання або неналежне виконання споживачем грошового зобов`язання за цим договором починається на наступний день після закінчення терміну або термінів, встановлених п.2.2. цього Договору.

Згідно з вимогами підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Договору про реструктуризацію, споживач зобов`язується своєчасно та в строки визначені п 2.2 цього Договору здійснювати платежі з погашення заборгованості.

При цьому, відповідно до підпункту 4.1.3. пункту 4.1. договору про реструктуризацію, споживач зобов`язується сплатити штрафні санкції за невиконання графіку погашення заборгованості, встановленого пунктом 2.2. договору, а також інфляційні нарахування та 15% річних від суми несплачених відповідно до графіку платежів.

П. 6.1 передбачено за несплату або за невнесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених п.2.2. Договору, споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника.

Також, відповідно до пункту 6.2. договору про реструктуризацію, за несплату або за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених пунктом 2.2. цього договору, споживач сплачує постачальнику інфляційні втрати та 15% річних за кожний день прострочення платежу по цьому Договору, враховуючи день фактичної оплати.

П. 7.1. Договору про реструктуризацію передбачено, що договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання за цим договором.

Як стверджує позивач, відповідач не дотримався строку погашення заборгованості та не здійснив платежі відповідно до графіку погашення заборгованості визначеного пунктом 2.2. Договору про реструктуризації. А тому просить стягнути суд 44267,80 грн заборгованості. Крім того, позивачем заявлено до стягнення 8 387,10 грн - інфляційних втрат, 18 912,02 грн - 15 % річних та 2 783,41 грн пені.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, типовим договором постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Суд зазначає, що між сторонами у справі з початком фактичного постачання ДПЗД "Укрінтеренерго" електричної енергії Томапільській селищній раді, укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного Договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021.

Відповідно до приписів статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, 12.12.2024 року між ДПЗД «Укрінтеренерго» та Томашпільською селищною радою укладено Договір № 44/6-138 про реструктуризацію заборгованості у письмовій формі, згідно умовами якого, сторони дійшли згоди що цей договір про реструктуризацію заборгованості є невід`ємною частиною договору про постачання електроенергії постачальником «останньої надії» та укладається сторонами на підставі положень пункту 5.12 договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та пункту 5.12 типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є додатком 7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКЕРЕКП від 14 березня 2018 року за № 312.

Відповідач свідомо підписав договір про реструктуризацію, чим визнав наявність у нього заборгованості у сумі 44267,80 грн. (з ПДВ) за спожиту в жовтні 2022 року електричну енергію по зоні оператора системи розподілу АТ «Вінницяобленерго», а також 19872,38 грн. майнових втрат постачальника (пені, інфляційних втрат та 15% річних) нарахованих відповідно до положень пункту 6.1 та пункту 7.4 комерційної пропозиції № 5 від 08 жовтня 2021 року. А також погодив істотні умови погашення вказаної заборгованості, зокрема до 12 грудня 2024 року споживач сплатити позивачу пеню, інфляцію та 15% річних у сумі 19872.38 грн., а до 31 грудня 2024 року - сплатити заборгованість за електричну енергію у сумі 44267,80 грн., тобто взяв на себе зобов`язання належним чином виконувати умови договору.

Розрахунок додаткових майнових втрати (пені, інфляції та 15% річних) у загальній сумі 19872,38 грн. є додатком до договору про реструктуризацію та охоплює період до нарахування з 21.11.2022 по 25.11.2024. Зокрема, судом встановлено, що ці суми похідних вимог у розмірі 19872,38 грн., визначені у договорі про реструктуризацію, складаються наступним чином:

проценти річних 13373,09 грн.;

інфляція 6499,29 грн.

Судом перевірено ці суми нарахування, та встановлено їх відповідність обставинам справи.

Відповідач не вчинив жодних дій з приводу погашення у строк встановлений договором про реструктуризацію як суми основного боргу, так і похідних вимог.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, відповідач у порядку та строки передбачені вищезазначеним договором про реструктуризацію свої зобов`язання з оплати реструктуризованої заборгованості належним чином не виконав. Доказів протилежного відповідачем не надано. Станом на день прийняття судом даного рішення доказів погашення заборгованості відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Аналіз положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільного кодексу України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. Виходячи із цих загальних засад, має встановлюватися і наявність або відсутність вини: особа має визнаватися невинуватою, якщо вона вжила всіх заходів для належного виконання зобов`язання при тому ступені турботливості та обачності, що вимагалася від неї за характером зобов`язання та умовами обороту.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач свого обов`язку по перерахуванню коштів за договором про реструктуризацію не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак порушив договірні зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України), що є поведінкою, яка суперечить добросовісній та чесній діловій практиці в сфері господарських відносин, суд, вважає, що є всі правові підстави для захисту прав та інтересів позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту в жовтні 2022 року електричну енергію по зоні оператора системи розподілу АТ «Вінницяобленерго» у сумі 44267,80 грн , а також інфляції та 15% річних у сумі 19872,38 грн відповідно до умов договору про реструктуризацію.

Крім того, позивач звертається до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача за порушення грошового зобов`язання в частині неналежного виконання умов договору про реструктуризацію 15 % річних та інфляції за періоди з 21.11.2022 по 02.06.2025 в загальній сумі 10210,15 грн.

За розрахунком та заявою про виправлення помилки, які надано позивачем до позовної заяви, вбачається, що загальна сума похідних вимог по статті 625 Цивільного кодексу України в розмірі 35044,28 грн. розрахована наступним чином:

-15 % річних складає 5538,93 грн.

-інфляція складає 1887, 81 грн.

- пеня складає 2783,41 грн.

Згідно з нормами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В той же час частиною 2 цієї ж статті Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Разом з тим, відповідно до підпункту 3.2.5. пункту 3.2. договору про реструктуризацію, постачальник має право нарахувати споживачу інфляційні втрати та 15 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіку (грошове зобов`язання споживача), встановленого положенням п.2.2. цього договору, враховуючи день фактичної сплати.

Тобто, в даному випадку сторони, користуючись свободою договору, визначили інший розмір річних, які підлягають нарахуванню за невиконання зобов`язання за договором про реструктуризацію на рівні 15%.

Відповідно до пункту 3.4. договору про реструктуризацію, нарахування інших видів відповідальності, що визначені законом та цим Договором (15 % річних, інфляційних втрат) за невиконання або неналежне виконання споживачем грошового зобов`язання за цим договором починається на наступний день після закінчення терміну або термінів, встановлених п.2.2. цього Договору.

При цьому, відповідно до підпункту 4.1.3. пункту 4.1. договору про реструктуризацію, споживач зобов`язується сплатити штрафні санкції за невиконання графіку погашення заборгованості, встановленого пунктом 2.2. договору, а також інфляційні нарахування та 15% річних від суми несплачених відповідно до графіку платежів.

Також, відповідно до пункту 6.2. договору про реструктуризацію, за несплату або за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених пунктом 2.2. цього договору, споживач сплачує постачальнику інфляційні втрати та 15% річних за кожний день прострочення платежу по цьому Договору, враховуючи день фактичної оплати.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не здійснив платежі відповідно до графіку погашення заборгованості, визначеного пунктом 2.2. договору про реструктуризацію. Протилежного відповідачем не доведено.

Умовами договору про реструктуризацію передбачено його строк до 31.12.2024, а також термін погашення заборгованості до 31.12.2024.

Таким чином позивачем невірно нараховано період, за який нараховуються 15 % річних, інфляційні втрати та пеня.

Суд зазначає, що такий період повинен нараховуватись з 01.01.2025 до 02.06.2025.

А тому належні до сплати 15% річних за договором про реструктуризацію становлять 2783,41 грн, а інфляційні втрати 1887,81 грн.

В даній справі сума 15 % річних та інфляційних втрат є комулятивною, та охоплює суму цих похідних вимог, як за умовами договору про реструктуризацію (річні у сумі 13373,09 грн та інфляційні втрати у сумі 6499,28 грн), так і через порушення відповідачем графіку сплати платежів відповідно до договору про реструктуризацію (за період з 01.01.2025 02.06.2025 15% річних складає 2783,41 грн, інфляція складає 1887,81 грн.).

Таким чином, стягненню підлягають 15% річних у розмірі 16 156,50 грн та 8387,09 грн інфляційних втрат.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

П. 3.2.4. Договору про реструктуризацію сторони передбачили право постачальника нараховувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіку (грошове зобов`язання споживача), встановленого положеннями п.2.2. цього договору, враховуючи день фактичної оплати.

Як суд встановив, позивачем невірно вказано період з 21.12.2022 по 02.06.2025, який має відраховуватись з 01.01.2025 по 02.06.2025.

Розмір заявленої до стягнення пені у сумі 2783,41 грн суд вважає таким, що підлягає стягненню

Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Томашпільської селищної ради (пл. Тараса Шевченка, буд. 4, с-ще Томашпіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24200, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ) 44 267,80 грн - основного боргу, 2 783,41 грн - пені, 16 156,50 грн - 15% річних, 8 387, 09 грн - інфляційних втрат та 2 332,50 грн витрат на сплату судового збору.

В позові в частині стягнення 2755,53 грн 15% річних відмовити.

Витрати зі сплати судового збору в розмірі 89,87 грн залишити за позивачем.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 28 липня 2025 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи