ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Дніпро Справа № 908/2046/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Мороза В.Ф.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Торнадо" та Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Мірошниченко М.В.) від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-2: Приватного підприємства "Торнадо" (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 8, кв. 103, ідентифікаційний код 31051275)

про стягнення 505989,30 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідачів про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича - в сумі 48566,38 грн. та Приватного підприємства "Торнадо" - в сумі 457422,92 грн.

Позов обґрунтовано безпідставним використанням відповідачами у спірному періоді земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Виробнича, 11а, кадастровий номер :07:004:0021, яка належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24:

- позов задоволено;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича на користь Запорізької міської ради суму 48 566,38 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600;

- стягнуто з Приватного підприємства "Торнадо" на користь Запорізької міської ради суму 457 422,92 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича на користь Запорізької міської ради суму 728,50 грн. судового збору;

- стягнуто з Приватного підприємства "Торнадо" на користь Запорізької міської ради суму 6 861,34 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тими обставинами, що ФОП Філобок Р.Л. та ПП "Торнадо" у спірний період часу користувалися вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, тому відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України вони повинні відшкодувати Запорізькій міській раді доходи у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.01.2021 до 31.09.2023, що становить 505 989,30 грн., які розподілені судом пропорційно до площі нерухомого майна відповідачів, розташованого на земельній ділянці.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "Торнадо", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з приватного підприємства "Торнадо" доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023р., та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з приватного підприємства "Торнадо" доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023.

В обґрунтування апеляційної скарги Приватне підприємство "Торнадо" посилається на те, що воно вчиняло з 2016 року дії щодо укладання договору оренди земельної ділянки, але позивачем не надано жодної відповіді на такі звернення.

Відповідач-2 не погоджується з можливістю здійснення розрахунку відповідних позовних вимог за весь спірний період 2021-2023 років лише на підставі одного витягу 2023 року.

Надання позивачем лише Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки від 12.10.2023р. без надання Технічної документації на цю конкретну земельну ділянку на підтвердження результату проведення такої оцінки не є належним підтвердженням наданої нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач стверджує що відповідач-2 весь період стягнення суми позовних вимог користувався земельною ділянкою без належних правових підстав. При цьому, ним не надано жодного доказу господарювання відповідача-2 на земельній ділянці, використання її ресурсів, спорудження інших об`єктів та інше, окрім площі на якій розташовано об`єкт нерухомості відповідача-2.

Відповідач-2 весь період починаючи з дати придбання будівлі, самостійно нараховував, подавав декларації та сплачував земельний податок. Подані декларації було прийнято позивачем без зауважень; заборгованість зі сплати земельного податку у відповідача-2 відсутня. Отже, позивачем визнано та узгоджено сплату відповідачем-2 земельного податку належним чином.

Оскільки до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій, і відповідач-1 і відповідач-2 є звільненими від сплати земельного податку та орендної плати на землю щодо відповідача-1 з 01.01.2022р. до сьогодні, щодо відповідача-2 з 12.03.2022р. до сьогодні.

Також до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Фізична особа-підприємець Філобок Руслан Леонідович, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тими обставинами, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права з порушенням строку позовної давності. Про відсутність укладання Договору оренди з ПП "Торнадо" позивачу було відомо з 2016 року, коли останній вперше звертався із заявами до позивача з метою укладання договору оренди земельної ділянки, на підтвердження чого були долучено до матеріалів справи рішення Господарського суду у Запорізькій області по справам за № 908/851/17 від 19.06.2017р. та № 908/449/17 від 05.04.2017р.

Посилання суду лише на карантині обмеження як підставу для продовження строку позовної давності для пред`явлення позивачем вимог про стягнення безпідставно набутого майна апелянтом за період з 01.01.2021р. по 30.09.2023р. є бездоказовими та необґрунтованими з боку позивача.

Апелянт також вказує, що весь період часу, протягом якого ПП "Торнадо" вживалися заходи для укладення договору оренди, враховуючи і здійснення оплати ПП "Торнадо" земельного податку за всю її загальну площу, що є складовою орендної плати за землю до місцевого бюджету м. Запоріжжя, не може вважатися періодом неправомірного або безпідставного збагачення земельною ділянкою апелянтом, а недоотримання доходів місцевим бюджетом у вигляді орендної плати за цей період є саме наслідком неправомірних дій та бездіяльності позивача а також обставин, за які апелянт не може відповідати.

У відповідача-1 була відсутня можливість користування придбаними об`єктами нежитлової нерухомості, а також і земельною ділянкою за відсутністю переходу права користування земельної ділянки від відчужувана (попереднього власника об`єктів), яким не було оформлено набуття права користування земельною ділянкою.

Позивачем не надано жодного доказу та не обґрунтовано жодним чином висновок щодо реалізації апелянтом права користування земельною ділянкою, окрім площі, на якій розташований об`єкт. А тому, апелянт реалізує право користування земельною ділянкою в обсязі площі, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна - в розмірі площини фундаменту.

Також зазначає, що відповідач-2 весь період починаючи з дати придбання будівлі, самостійно нараховував, подавав декларації та сплачував земельний податок, а тому користування землею не було безоплатним.

Відповідач-1 не погоджується з можливістю здійснення розрахунку відповідних позовних вимог за весь спірний період 2021-2023 років лише на підставі одного витягу 2023 року.

Вважає, що судом не надано належної оцінки наданим з боку апелянта документам та доводам щодо неправильного розрахунку позивачем розміру доходів за відсутністю надання належних документів, які підтверджують нормативно грошову оцінку земельної ділянки за 2021р., 2022р., 2023р.

За розрахунками відповідача-1, якщо врахувати затверджену рішенням ради № 7 від 30.06.2015р. встановлену базову вартість одного квадратного метра земель м. Запоріжжя з урахуванням коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки та розміру загальної площі земельної ділянки, визначений розмір нормативної грошової оцінки не буде відповідати оцінці землі у розмірі 11 994 858,72 грн згідно Витягу від 12.10.2023р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів - Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торнадо" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 27.05.2025р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24 та приєднано її до спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торнадо".

Позивач проти задоволення апеляційних скарг відповідачів заперечує та зазначає, що ними не було оформлено право користування земельної ділянкою комунальної форми власності відповідно до норм чинного законодавства, а отже, відповідачі користувалися земельною ділянкою за визначений період без достатніх правових підстав. Відповідачі посилаються на те, що Запорізька міська рада виявляє бездіяльність щодо розгляду звернень про укладення договору оренди землі. Однак звернень з відповідною позовною заявою до адміністративного суду у порядку КАС України відповідачами не здійснювалось. Бездіяльність органів місцевого самоврядування, окрім допущень відповідачів, нічим не підтверджується. Крім того, предметом даного позову є не дослідження наявності або відсутності фактів бездіяльності органів місцевого самоврядування, а безоплатне використання відповідачами земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка є основою визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Згідно Витягу від 12.10.2023 № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровим номером :07:040:0021, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 11 994 858,72 грн.

На підставі вищезазначеної інформації та документів, рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя", від 28.11.2018 № 26 "Про встановлення розміру орендної плати за землю", Запорізькою міською радою складено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування землею відповідачами.

Невиконання відповідачами своїх зобов`язань щодо плати за фактичне користування земельною ділянкою до укладення відповідного Договору оренди на земельну ділянку, стало підставою для звернення ради до суду з даним позовом про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 до 30.09.2023.

Звернення відповідачів до Запорізької міської ради про надання сформованої земельної ділянки в оренду, на яке посилаються відповідачі тільки підтверджує погодження з їх сторони наявних меж та площі сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :07:040:0021.

Позивач вважає, що доводи відповідачів щодо звільнення від нарахування орендної плати за період з березня по грудень 2022 року є необґрунтованими. На території міста Запоріжжя починаючи з 24.02.2022 не велися і не ведуться активні бойові дії, вона не є тимчасово окупованою російською федерацією. Ракетні обстріли м. Запоріжжя не відносяться до активних бойових дій.

Строки позовної давності, визначені ст. 257 ЦК України, були продовжені на час карантину та на період воєнного стану, тому строк позовної давності у даному випадку не закінчився.

Відповідач-2 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що викладені вимоги та заперечення позивачем, ним не визнаються у повному обсязі з причин відсутньої можливості користування придбаними об`єктами нежитлової нерухомості, а також і земельною ділянкою за відсутності переходу права користування земельної ділянки від відчуджувача. Позивач вважаючи себе власником спірної земельної ділянки, мав можливість пересвідчитися щодо не користування апелянтом земельною ділянкою та передати частину земельної ділянки (окрім тієї площі, на якій розташована належна апелянтам нерухомість) іншим особам у користування та отримувати за це орендну плату. Однак, доказів неможливості реалізації не зайнятої апелянтом частини земельної ділянки в оренду з боку позивача надано не було, а натомість ним лише встановлюється безпідставне набуття апелянтом з невстановленими межами площі земельної ділянки, яка нібито перебуває у користуванні відповідачів, без надання належних та допустимих доказів.

Також, судом не встановлено конкретної площі користування земельною ділянкою кожним відповідачем.

Заяви позивача про відсутність оформленого права користування не враховують бездіяльність органу місцевого самоврядування, який є уповноваженим суб`єктом у прийнятті рішень щодо надання земельних ділянок у користування.

Посилання позивача на відсутність звернення до адміністративного суду за КАС України не може розцінюватися як відсутність порушення з боку органу влади, оскільки факт і наслідки бездіяльності вже підтверджені належними письмовими доказами - копіями звернень ПП "Торнадо", судовими рішеннями, а також фактами відсутності належного розгляду заяв.

Самі собою факти встановлення карантину та введення воєнного стану не позбавляли позивача можливості упродовж трирічного строку звернутись з своїм позовом до суду. Натомість позивач не посилається на обставини об`єктивного та непереборного характеру, які були б пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або з введенням воєнного стану, що становили реальні перешкоди, значно утруднили або унеможливили своєчасне подання позовної заяви до суду.

Відповідач-1 подав відповідь на відзив, в якому по суті дублюються доводи відповіді на відзив відповідача-2.

У судовому засіданні по справі 27.05.2025р. оголошено перерву до 21.07.2025р.

18.07.2025 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Верхогляд Т.А., розпорядженням керівника суду № 365/25 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, за результатами якої для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів - Дарміна М.О., Мороза В.Ф.

Відповідач-2 не скористався своїм правом участі в судовому засіданні 21.07.2025р. та не забезпечив явку представника, про час та місце його проведення був повідомлений апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом обов`язковою не визнавалася, а неявка представника відповідача-2 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача-2.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 18.06.2024 №383370315 станом на 2021-2023 роки:

- Приватному підприємству "Торнадо" належить на праві власності нерухоме майно, а саме: мийка інв. №1008, літ. Г, загальною площею 149,1 кв.м, головний виробничий корпус інв.№1000, літ. Б, загальною площею 2112,2 кв.м, адміністративний корпус інв. №1001 літ. А-4, загальною площею 1433,1 кв.м, за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Виробнича буд. 11а, на земельній ділянці з кадастровим номером :07:040:0021;

- Фізичній особі-підприємцю Філобок Руслану Леонідовичу належить на праві власності нерухоме майно, а саме: прохідна інв. №1006, літ. В, загальною площею 27,6 кв.м, склад нафтопродуктів інв. №1005 літ. Ж, загальною площею 16 кв.м, будівля контори інв. №1003 загальною площею 174 кв.м, за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Виробнича буд. 11а, на земельній ділянці з кадастровим номером :07:040:0021.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2024 №383369444, власником земельної ділянки загальною площею 1,4664 га, кадастровий номер: :07:040:0021, за адресою: м. Запоріжжя вул. Виробнича, 11а (далі - земельна ділянка) є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Правовстановлюючих документів щодо користування ФОП Філобок Р.Л. та ПП "Торнадо" земельної ділянки комунальної форми власності, кадастровий номер :07:040:0021, за період часу з 01.01.2021 до 30.09.2023, матеріали справи не містять.

Відповідно до письмової інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області (станом на дату звернення до суду) стосовно ФОП Філобок Р.Л. повідомлено, що нарахування земельного податку або орендної плати не проводилась, сплата відсутня.

Відповідно до письмової інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області стосовно ПП "Торнадо" повідомлено про сплачену суму плати за землю згідно з ІКП. Відповідно до даних органу державної податкової служби України фактична сплата з боку ПП "Торнадо" земельного податку за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:040:0021 складає 361267,46 грн. Його розмір визначено платником самостійно.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :07:040:0021, на якій знаходяться належні відповідачам об`єкти нерухомого майна.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ст. 2, 3).

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Згідно з ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 120 Земельного кодексу України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

У ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.

Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

У цій справі, як зазначено вище, відповідачам належить на праві власності нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно зі ст.ст. 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

У даному випадку, матеріали справи свідчать про те, що відповідачі зверталися до позивача щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 1,4664 га, кадастровий номер: :07:040:0021, однак за інформацією Виконавчого комітету Запорізької міської ради на даний час остаточного рішення комісією не прийнято.

Разом з тим, положення глави 15, ст. 120, 125 Земельного кодексу України дають підстави стверджувати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований відповідний об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 922/2060/20 у постанові від 05 серпня 2022 року дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

З огляду на викладене, з дня набуття права власності на об`єкти нерухомого майна відповідачі стали фактичними користувачами земельної ділянки з кадастровим номером :07:040:0021, на якій розташоване їх майно, а отже у них виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою, а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій це майно розташовано.

Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", п. 286.2 ст. 286, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Виходячи зі змісту ст. 289.2, 289.3 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель на 1 січня поточного року та не пізніше 15 січня поточного року інформує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а виходячи з вимог статті 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до Закону.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Щодо досліджуваної справи, то як встановлено місцевим господарським судом, 30.06.2015 рішенням Запорізької міської ради № 7 затверджено нормативну грошову оцінку земель м. Запоріжжя, яку введено в дію з 01.01.2016 року. Рішенням Запорізької міської ради № 26 від 28.11.2018 було встановлено розмір орендної плати за землю.

У матеріалах справи відсутні докази, що у подальшому міською радою приймались нормативно-правові акти щодо затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Тобто, з 01.01.2016 до теперішнього часу нормативна-грошова оцінка земель міста Запоріжжя не змінювалась.

Згідно з витягом від 12.10.2023 № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровим номером :07:040:0021, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 11 994 858,72 грн.

За інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2020-2022 роки становить: 2020 рік - 1,0; за 2021 рік - 1,1; за 2022 рік - 1,15.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, згідно з якою витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

У матеріалах справи міститься розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачами спірною земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, а саме: з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича - в сумі 48566,38 грн., з Приватного підприємства "Торнадо" - в сумі 457422,92 грн. за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 2021 - 2022 роки у відповідності до вищевказаних рішень міської ради та інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Також, з матеріалів справи слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки :07:040:0021, що діяла у період:

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2021-2022 роки та становила - 9 482 101, 75 грн.;

- з 01.01.2022 по 31.12.2022 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2022 рік та становила - 10 430 311, 93 грн.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою для орендарів розраховано пропорційно площі нерухомого майна, що знаходиться у власності відповідачів, від загальної площі нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці та складає:

ФОП Філобок Р.Л. - 48 566,38 грн (5,6 % від загальної площі майна);

ПП "Торнадо" - 457 422,92 грн (94,4 % від загальної площі майна).

Враховуючи положення п. 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до п.289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

При цьому, множення і ділення - взаємообернені математичні операції. Це означає, що якщо добуток двох чисел поділити на один з множників, то отримаємо інший множник. І навпаки, якщо добуток поділити на другий множник, отримаємо перший.

Апеляційний суд не погоджується з розрахунком нормативної грошової оцінки, наведеним у скарзі відповідача-1, оскільки розмір такої оцінки визначено шляхом множення площі земельної ділянки на базову вартість одного квадратного метра земель м. Запоріжжя (визначену рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015) з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно грошової оцінки. Проте, вказаним рішенням ради визначено і коефіцієнти місцярозташування та коефіцієнти впливу локальних факторів. Однак вони не були враховані відповідачем-1 під час розрахунку.

Отже, враховуючи, що з 01.01.2016 нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя не змінювалася, відсутність будь-яких інших доказів вартості нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки :07:040:0021, окрім витягу з технічної документації від 12.10.2023, а також відсутність мотивованого контррозрахунку відповідачів, колегія суддів погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком суми доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Так, приписами Глави 83 ЦК України визначені загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 цієї глави ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За висновками Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20 вересня 2018 у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18), фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів (коштів) за безпідставне користування земельною ділянкою є за своїм змістом кондикційними, для яких доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в заявлений ним спосіб - шляхом стягнення з відповідачів на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 не створює для відповідачів жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останні мали би сплатити за звичайних умов, як фактичні добросовісні землекористувачі.

При цьому, неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи, що з моменту набуття права власності на майно, являючись фактичними користувачами земельної ділянки, кадастровий номер: :07:040:0021, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Виробнича, 11а, відповідачі користувалися цією ділянкою без передбаченого чинним законодавством договору оренди, не сплачували плату за користування нею у встановленому розмірі, що є порушенням права власника землі - Запорізької міської ради щодо отримання такої плати, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідачів недоотриманих доходів, а саме з Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича - в сумі 48566,38 грн. та Приватного підприємства "Торнадо" - в сумі 457422,92 грн. за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів, що позивачем не доведено факту використання земельної ділянки у повному обсязі. Спірна земельна ділянка сформована саме у визначеній конфігурації та площі; апелянти не зверталися з вимогами щодо зміни її меж чи площі. Відповідачі зверталися до позивача щодо укладення спірного договору саме з посиланням на вказану площу спірної земельної ділянки та прикладали відповідний проект договору оренду землі вказаної площі.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апелянтів щодо звільнення їх від сплати земельного податку та орендної плати на землю щодо відповідача-1 з 01.01.2022р. до сьогодні, щодо відповідача-2 з 12.03.2022р. до сьогодні, оскільки до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій, до яких відноситься спірна земельна ділянка.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено пп. 69.14 відповідно до якого тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11.04.2023 № 3050-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06.05.2023, внесено зміни до пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема абз. 1 вказаного пункту встановлював таке: за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналіз пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України свідчить про те, що тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31.12.2022, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.

На підставі вищевказаної постанови, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 № 1668/39004.

Відповідно до вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA0070350) віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022 (постанова Верховного Суду від 25.02.2025 у справі № 908/929/24).

Верховний Суд у постанові від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20, з урахуванням системного аналізу змісту п. 10.1.1 ст. 10, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст. ст. 40, 41, п. 265.1.3 ст. 265 ПК України, виснував, що: "власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм ПК України".

Отже, відповідачі не суб`єктами, які мають право на застосування пільг щодо звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю у період з 01.07.2022 по 31.12.2022, передбачених пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08 липня 2025 року по cправі № 908/1196/24.

Щодо посилань апелянтів на не застосування судом строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Згідно ст. ст. 257, 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Запорізька міська рада у липні 2024р. звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2021 по 30.09.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із наступними змінами і доповненнями) з 12.03.2020 р. на всій території України установлено карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню респіраторної хвороби COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України від 17.03.2020 р. № 530-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати").

Законом України від 30.03.2020 р. № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Також доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Правова позиція щодо продовження строків позовної давності на період дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) є послідовною у судовій практиці, відповідні викладені у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 199/782/21, від 31.05.2023 у справі № 938/632/20, від 09.08.2023 у справі № 910/9990/21, від 13.09.2023 у справі № 357/9126/22.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений постановою КМУ від 27 червня 2023 № 651 з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року.

Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.

Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. В умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.

У зв`язку із продовженням строку, визначеного у ст. 257 ЦК України, станом на час подання позовної заяви (23.07.2024) строк позовної давності не закінчився, а звернення з даним позовом відбулось у межах позовної давності.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційних скарг необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

При цьому, колегія суддів не вбачає надмірної сплати відповідачем-1 судового збору за подання апеляційної скарги, адже за змістом її прохальної частини він просив скасувати рішення повністю, а подана в подальшому уточнена (змінена) апеляційна скарга відповідача-1 ухвалою від 05.03.2025 залишена судом без розгляду, оскільки подана з пропуском строку на її подання.

З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства "Торнадо" та Фізичної особи-підприємця Філобок Руслана Леонідовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2024р. у справі № 908/2046/24 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Приватне підприємство "Торнадо" та Фізичну особу-підприємця Філобок Руслана Леонідовича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 24.07.2025р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз