ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.07.2025 Справа № 908/2220/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Горохов І.С., розглянувши матеріали
про стягнення коштів
без виклику представників сторін
18.07.2025 до Господарського суду Запорізької області звернувся Державний начальний заклад «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс-Інвест» про стягнення вартості передплаченого, але не отриманого товару в розмірі 4400,00 грн, штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ з врахуванням інфляційного збільшення в розмірі 3848,98 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025, справу № 908/2220/25 передано на розгляд судді Горохову І.С.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадки, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ.
Водночас, за умовами ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (підсудність справ за вибором позивача) право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що ним передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.
Вказані вимоги є вичерпними, жодних інших вимог для визначення підсудності за вибором позивача, у тому числі щодо заявлення позовних вимог, безпосередньо пов`язаних з місцем виконання цього договору, господарське процесуальне законодавство не встановлює.
Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами.
Державний начальний заклад «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс-Інвест» про стягнення вартості передплаченого, але не отриманого товару в розмірі 4400,00 грн, штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ з врахуванням інфляційного збільшення в розмірі 3848,98 грн.
За умовами вказаного договору про закупівлю місце поставки (передачі) товарів здійснюється на АЗС, вказаногоу карті об`єму і марки товару.
Проаналізувавши зазначені умови договору поставки № СК25/265 від 08.06.2023, суд дійшов висновку, що умови договору не передбачають обов`язок відповідача здійснити заправку автотранспорту саме на АЗС міста Запоріжжя.
Крім того, предметом заявленого позову є не зобов`язання виконати договір - поставити товар, а стягнення коштів за неотриманий товар, що не пов`язане з певним місцем виконання.
З огляду на зазначене, відсутні підстави для визначення підсудності цієї справи за приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, а отже застосуванню підлягають правила загальної підсудності за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи №908/2220/25 за підсудністю на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.
Згідно з ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Передати справу № 908/2220/25 за позовом Державного начального закладу «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс-Інвест» про стягнення коштів, за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
2. Копію ухвали направити сторонам у справі.
Ухвала суду набрала законної сили 29.07.2025.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений ст. ст. 254, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І. С. Горохов