ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.2025р. Справа №905/431/25

Господарський суд Донецької області, у складі судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання (помічнику судді, за дорученням) Курило Є.П., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи №905/431/25

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості в сумі 14 802 515,99грн.

Представники сторін:

від позивача: Тараненко Р.Ю. (в режимі відеоконференції)- адвокат, на підставі довіреності;

від відповідача: Гребнар О.В. (в режимі відеоконференції) адвокат, на підставі довіреності,-

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості в сумі 14 802 515,99грн, з яких: 14 286 812,70грн інфляційні втрати та 515 703,29грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного управління) №0518-03041 від 03.06.2019, в частині оплати наданих послуг у встановлені строки, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання.

Господарський суд ухвалою від 30.04.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі 905/431/25; визначив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 27.05.2025 року об 11:30 год.

Господарський суд ухвалою від 27.05.2025 відклав підготовче засідання на 17.06.2025 року; позивачу запропонував надати повний розрахунок заборгованості з визначенням періодів і суми основної заборгованості, на яку нараховується 3% річні та інфляційні; відповідачу - направити відзив до суду в строк 5 днів з дня отримання розрахунку заборгованості з доказами направлення позивачу, але не пізніше дати підготовчого засідання.

17.06.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення позовних вимог, з додатками за переліком.

Господарський суд ухвалою від 17.06.2025 заяву позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів задовольнив; відклав підготовче засідання на 24.06.2025 року.

23.06.2025 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивачем невірно визначено суму, на яку нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а також дату початку прострочення, у зв`язку з чим розрахунок є невірним та просить зменшити суму 3% річних та інфляційних втрат на 90% посилаючись на те що: відповідач є юридичною особою, діяльність якої спрямована на забезпечення населення, установ охорони здоров`я та інших закладів, підприємств, організацій електроенергією; на необхідність якнайшвидшого відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів відповідача; значне зниження платіжної дисципліни споживачів, що пов`язано з частковою окупацією та проведенням бойових дій; наявність проявів дискримінаційної поведінки збоку позивача щодо намагання покладення на відповідача безпідставного збільшення обсягів та вартості послуг; розрахунки охоплюють період військової агресії рф проти України та воєнного стану; позивачу не завдається додаткових збитків та фінансових втрат при зменшення 3% річних та інфляційних втрат, які складають більше 30% від загальної суми боргу; зменшення надасть відповідачу стабілізувати господарську діяльність під час воєнного стану.

Господарський суд ухвалою від 24.06.2025 закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті на 24.07.2025 року об 11:30год; позивачу запропонував у десятиденний строк надати до суду відповідь на відзив, з доказами направлення відповідачу; відповідачу - у п`ятиденний строк висловити позицію, щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог, з доказами направлення позивачу (з урахуванням ухвали суду від 14.07.2025).

07.07.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій він наголошує, що знаходиться в більш скрутному становищі ніж відповідач та має збитки завдані внаслідок російської агресії в сумі 78 243 310,00грн, крім того, основна заборгованість станом на теперішній час несплачена, відповідач продовжує порушувати умови договору та не виконує рішення суду.

10.07.2025 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначає, що виконання рішення у справі №904/4749/22 саме в даний момент ускладнює арешт державною виконавчою службою усіх рахунків боржника та не залежить від самого відповідача, у зв`язку з чим у відповідача немає фінансової можливості та правових підстав сплачувати борги поза межами виконавчого провадження без відома державного виконавця.

Представник позивач в судове засідання з`явилась, брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, брав участь у засіданні в режимі відеоконференції та просив зменшити 3% річних та інфляційні втрати на 90%.

Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про збільшення позовних вимог, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4 515 703,29грн та інфляційні втрати у розмірі 14 286 812,70грн. До вказаної заяви, зокрема долучено платіжну інструкцію №В-4670 від 16.06.2025 на суму 48 000,00грн, в якості доплати до судового збору за подану заяву.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на технічну помилку у позовній заяві внаслідок чого помилково зазначено, що сума 3% річних складає 515 703,29грн замість 4 515 703,29грн.

За змістом п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Право позивача зменшити або збільшити позовні вимоги в порядку статей 42, 46 ГПК України є безумовним та не потребує з`ясування підстав, з яких останній прийняв таке рішення.

Враховуючи, викладене, беручи до уваги дотриманням вимог п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне заяву позивача про збільшення позовних вимог задовольнити та здійснювати розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (виконавець, оператор системи передач, позивач) та Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» (користувач, відповідач) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041.

Додатковими угодами від 03.06.2019, від 18.11.2019 та від 17.09.2021 сторони вносили зміни до договору та викладали його новій редакції.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору, в редакції додаткової угоди до договору від 17.09.2021 (далі договір) ОСП (оператор системи передач) зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - послуга). Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.2.1 договору, ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.

Оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п.2.2 договору).

Вартість послуг за розрахунковий період визначається, як добуток обсягу наданої послуги на зазначення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п.2.4 договору).

Розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30% вартості послуги (п.2.5 договору). Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта надання послуги. Акт надання послуги ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), Адміністратором комерційного обліку. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються Адміністратором комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Акти коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді у двох примірниках ОСП направляється користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірний підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта (п.2.7 договору).

Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою сервісу, за умови наявності кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п.2.9 договору).

Пунктом 6.8 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2021. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов (п.12.1 договору). Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України (п.12.2 договору).

На виконання умов договору позивачем в період з березня 2022 по жовтень 2022 надані відповідачу послуги з диспетчерського (оперативно-технічного) управління на загальну суму 61 316 792,75грн з ПДВ, що підтверджується складеними позивачем актами надання послуги, а саме: від 31.03.2022 на суму 14 871 258,49грн за березень 2022; від 30.04.2022 на суму 9 180 301,04грн за квітень 2022; від 31.05.2022 на суму 7 582 649,69грн за травень 2022; від 30.06.2022 на суму 6 799 150,60грн за червень 2022; від 31.07.2022 на суму 6 711 056,57грн за липень 2022; від 31.08.2022 на суму 6 507 537,48грн за серпень 2022; від 30.09.2022 на суму 6 933 035,51грн за вересень 2022; від 31.10.2022 на суму 8 947 640,10грн за жовтень 2022.

Крім того, позивачем складено акти коригування до актів за період березень - травень 2022, у зв`язку із оновленням даних комерційного обліку, відповідно до Правил ринку, а саме: за актом-коригування від 18.08.2022 до акту надання послуги від 31.03.2022 суму надання послуги за березень 2022 зменшено на 197 105,87грн.; за актом-коригування від 20.09.2022 до акту надання послуги від 30.04.2022 суму надання послуги за квітень 2022 зменшено на 216 329,00грн; за актом-коригування від 20.10.2022 до акту надання послуги від 31.05.2022 суму надання послуги за травень 2022 зменшено на 39 204,30грн.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 29.06.2023 у справі №904/4749/22 позовні вимоги задовольнив в повному обсязі; стягнув з відповідача - Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 61 316 792,75грн основного боргу, 699 916,84грн 3% річних, 5 810 741,87грн інфляційних втрат та 868 350,00грн судового збору.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 19.10.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 у справі №904/4749/22 залишив без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 у справі №904/4749/22 залишив без змін.

Станом на теперішній час судове рішення не виконано, сума заборгованості несплачена.

Тривала затримка відповідачем розрахунків за договором та існування непогашеної заборгованості стали підставами для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а також звернення позивача до суду в межах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ є преюдиціальністю. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

З наданих документів вбачається, що в межах справи №904/4749/22 предметом розгляду були вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства « ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення 67 827 451,46грн заборгованості (в т.ч.: 61 316 792,75грн - основний борг; 699 916,84 грн. - 3% річних та 5 810 741,87грн - інфляційні втрати), що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041 від 03.06.2019.

Враховуючи зазначене, факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041 від 03.06.2019, в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг в сумі 61 316 792,75грн встановлено рішенням суду, яке залишено в силі постановою апеляційної інстанції та не підлягає доказуванню.

Позивач у даному позові просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4 515 703,29грн та інфляційні втрати в сумі 14 286 812,70грн за період з 01.11.2022 по 15.04.2025.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Господарський суд Дніпропетровської області у рішенні від 29.06.2023 в межах справи №904/4749/22, яке залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду, стягнув з відповідача 3% річних у розмірі 699 916,84грн та інфляційні втрати у розмірі 5 810 741,87грн за загальний період з 11.03.2022 по 31.10.2022 (по кожному акту надання послуги окремо).

Положення статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дають підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Відповідач у відзиві зазначає, що у позивача виникло право щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат лише після набуття законної сили постановою Центрального апеляційного господарського суду, тобто 19.10.2023 та лише на суму основної заборгованості, у зв`язку з чим розрахунок позивача є невірним.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним нараховано 3% річних в сумі 4 515 703,29грн та інфляційні втрати в сумі 14 286 812,70грн за період з 01.11.2022 по 15.04.2025 на суму заборгованості 61 316 792,75грн, яка є основною сумою боргу стягнутою за невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041 від 03.06.2019.

Отже, базою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є сума основного боргу.

Датою початку нарахування визначено 01.11.2022, що на думку відповідача є помилковим, оскільки він не визнавав заборгованість та оспорював об`єми наданих послуг, тому право вимоги не наступило до набрання законної сили рішеннями судів.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат починається з дня початку прострочення виконання зобов`язання та продовжується до дати його виконання в повному обсязі, у зв`язку з чим не залежить від набрання рішенням законної сили щодо стягнення суми основного боргу.

Дослідивши рішення у справі 904/4749/22,судом встановлено, що в межах справи було стягнуто 3% річних та інфляційних витрат за період з 11.03.2022 по 31.10.2022 року . В межах цієї справи 3% річних та інфляційні витрати стягуються за період з 1.11.2022 року по 15.04.2025 року .

З огляду на зазначене, дата початку та сума боргу, на яку здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат є вірними та відповідає приписам чинного законодавства.

Перевіривши розрахунок позивача щодо 3% річних судом встановлено, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим сума 3% річних в розмірі 4 515 703,29грн підлягає стягненню з відповідача.

Суд враховує позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 20.11.2020 року по справі № 910/13071/19, в якій зазначено, що методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних втрат судом встановлено, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим сума інфляційних втрат в розмірі 14 286 812,70грн підлягає стягненню з відповідача.

У поданому відзиві відповідач просить зменшити 3% річних та інфляційні втрати на 90%, обґрунтовуючи вказане тим, що він є юридичною особою, діяльність якої спрямована на забезпечення населення, установ охорони здоров`я та інших закладів, підприємств, організацій електроенергією; розрахунки охоплюють період військової агресії рф проти України та воєнного стану; позивачу не завдається додаткових збитків та фінансових втрат при зменшення 3% річних та інфляційних втрат, які складають більше 30% від загальної суми боргу; зменшення надасть відповідачу стабілізувати господарську діяльність під час воєнного стану. Також, відповідач звертає увагу суду на необхідність якнайшвидшого відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів відповідача; значне зниження платіжної дисципліни споживачів, що пов`язано з частковою окупацією та проведенням бойових дій; наявність проявів дискримінаційної поведінки збоку позивача щодо намагання покладення на відповідача безпідставного збільшення обсягів та вартості послуг.

В підтвердження викладеного відповідачем долучено до матеріалів відзиву копії наступних документів: обсягів надходжень до ПЛ-110 з актів звірки з суміжними ОСР, ОСП, виробником; листа Регіонального диспетчерського центру Північного регіону НЕК «Укренерго до ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» за вих.№01-5/15291 від 27.03.2023 «Про створення ПЛ-110кВ Костянтинівка-місто-Дружківка»; листа АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до Головного управління ПрАТ «НЕК Укренерго» за №11/3520-вих від 15.03.2023 «Щодо відновлення електропостачання Донецької області»; листа Регіонального диспетчерського центру Північного регіону НЕК «Укренерго до ТОВ «ДТЕК Донецькі електромережі» за вих.№01-5/25435 від 23.06.2022 «Про знов утворену ПЛ-110кВ Костянтинівка Тягова Диліївка - Шахтна»; листа ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» до РДЦ Північного регіону дирекції управління ОЕС України №12-14/52 від 23.03.2023 «щодо створення ПЛ-110кВ Дружківка Костянтинівка місто»; листа АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до РДЦ Північного регіону дирекції управління ОЕС України №12-14/125 від 20.06.2022 «Щодо зміни схеми нормального режиму»; листа «ДТЕК Високовольтні мережі» до РДЦ Північного регіону дирекції управління ОЕС України №12-14/50 від 14.03.2023 «Щодо створення ПЛ-110вК Костянтинівка-Новорайська-Дружківка»; листа РДЦ Північного регіону до АТ«ДТЕК Донецькі електромережі» №01-5/22737 від 09.06.2022 «Щодо погодження технічного рішення Білицька-Костянтинівка»; листа АТ«ДТЕК Донецькі електромережі» до Східного територіального управління мережі та РДЦ Північного регіону дирекції управління ОЕС України №12-14/115 від 07.06.2022 «Щодо погодження «Технічного рішення»; постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2025 у справі №905/1743/23.

У поданих запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що виконання рішення у справі №904/4749/22 саме в даний момент ускладнює арешт державною виконавчою службою усіх рахунків боржника та не залежить від самого відповідача, оскільки у відповідача немає фінансової можливості та правових підстав сплачувати борги поза межами виконавчого провадження без відома державного виконавця.

Позивач у відповіді на відзив зауважує, що знаходиться в більш скрутному становищі ніж відповідач та має збитки завдані внаслідок російської агресії в сумі 78 243 310,00грн, крім того, основна заборгованість станом на теперішній час несплачена, відповідач продовжує порушувати умови договору та не виконує рішення суду.

В підтвердження викладеного позивачем долучено до матеріалів відповіді на відзив копію наказу Міністерства енергетики України №130 віл 19.03.2022 «Про надання інформації щодо завданих суб`єктам господарювання внаслідок агресії з боку Російської Федерації» з інформацією щодо стану діяльності підпорядкованих суб`єктів господарювання державного сектору економіки в умовах російської агресії.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Суд звертає увагу відповідача на те, що законом не передбачено права суду на зменшення інфляційних втрат, у зв`язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.

Стосовно зменшення 3 % річних суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2.07.2025 у справі № 903/602/24сформувала висновок про те, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у справі №905/4749/22 ухвалені у 2023, станом на теперішній час відповідачем судові рішення не виконані, заборгованість, яка виникла у період з березня 2022 по жовтень 2022 за несплату наданих послуг, не погашена.

В поданих запереченнях відповідач наголошує, що арешт державною виконавчою службою усіх рахунків ускладнює виконання рішення №905/4749/22 та не залежить від самого відповідача, оскільки у нього немає фінансової можливості та правових підстав сплачувати борги поза межами виконавчого провадження без відома державного виконавця.

При цьому, доказів в підтвердження відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на всі банківські рахунки боржником не надано. Також, матеріали справи не містять доказів в підтвердження скрутного матеріального становища, які б свідчили про неможливість виконання рішення станом на теперішній та протягом періоду прострочення, заявленого позивачем до стягнення.

Відповідач наголошує, що бездіяльність позивача щодо утримання належного йому майна (ЛЕП-330кВ та ПС-330), змушує відповідача забезпечувати відбір електроенергії у виробника та передачу на рівні 110кВ споживачам Донецької та Харківської області власними електричними мережами, що створює додаткової обсяги втрат електричної енергії. Вказані обставини, зокрема досліджувались в межах справи №905/1743/23, в підтвердження чого долучено копію постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2025 у справі №905/1743/23.

До матеріалів справи відповідачем долучено листи щодо погодження нових схем підключення з НЕК «Укренерго», у зв`язку з пошкодженням обладнань ПС Центральна-330 НЕ «Укренерго» та ПС Травнева-330 НЕК «Укренерго», внаслідок чого побудована тимчасова схема для резервного живлення для споживачів Донецької області.

Згідно з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2025 у справі №905/1743/23, якою касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія «Укренерго» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 та рішення Господарського суду Донецької області від 01.07.2024 у справі № 905/1743/23, відкрите з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія Укренерго» залишено без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 та рішення Господарського суду Донецької області від 01.07.2024 у справі №905/1743/23 залишено без змін.

Зі змісту постанови вбачається, що суди, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 12 303 875,20 грн, інфляційних втрат у сумі 122 269,62грн та 3 % річних у сумі 80 390,79грн, установили, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» було вимушене забезпечити відбір електричної енергії у виробника та передачу власними електричними мережами споживачам Донецької та частково Харківської областей фактично виконуючи послугу з передачі електричної енергії, яку мало виконувати ПрАТ «НЕК «Укренерго», внаслідок чого високі транзитні перетоки електричної енергії створили додаткові обсяги втрат електричної енергії від обсягів надходження електричної електроенергії в мережу відповідача.

Суд зауважує, що встановлення вказаної обставини не може бути безумовною підставою для зменшення 3% річних в межах даної справи, оскільки встановлення факту понесення додаткових витрат збоку відповідача в межах справи №905/1743/23, на яку зменшено заборгованість, не спростовує факту невиконання рішення суду в межах справи №904/4749/22. Крім того, в умовах наявності порушеного права, зумовленого діями/бездіяльністю позивача, відповідач не позбавлений права звернутись до суду, за їх захистом. Дослідження вказаних обставин в межах даної справи не входить до предмету доказування та знаходиться поза межами заявлених позовних вимог.

Також, відповідач посилається на те, що він є юридичною особою, діяльність якої спрямована на забезпечення населення, установ охорони здоров`я та інших закладів, підприємств, організацій електроенергією, зазначає про значне зниження платіжної дисципліни споживачів, що пов`язано з частковою окупацією та проведенням бойових дій, що розрахунки охоплюють період військової агресії рф проти України та воєнного стану, та позивачу не завдається додаткових збитків та фінансових втрат при зменшення 3% річних та інфляційних втрат, які складають більше 30% від загальної суми боргу, а також зауважує, що зменшення нарахованих 3% річних надасть можливість якнайшвидшого відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів відповідача.

При цьому, будь-яких даних щодо зруйнованих та пошкоджених об`єктів, які належать відповідачу ним не надано.

Суд враховує, що військова агресія безумовно істотно та негативно впливає на всі підприємства, які ведуть господарську діяльність на території України, в тому числі як на позивача так і на відповідача, при цьому матеріали справи не містять доказів в підтвердження виконання зобов`язання відповідачем або неможливості виконання з підстав, зазначених у запереченнях, скрутного майнового стану особи, який би свідчив про неможливість виконання зобов`язань, а також інших доказів які б свідчили про винятковість обставин, на які він посилається, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для зменшення 3% річних.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного суду у справі № 903/602/24, суд дійшов висновку позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості в сумі 18 802 515,99грн задовольнити.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача.

Стосовно інших судових витрат, суд зазначає, що відповідно до положень ч.8 ст.129 ГПК України, до суду не надходило ані заяв, ані клопотань про їх відшкодування, ані доказів в підтвердження понесення таких судових витрат, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства « ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості в сумі 18 802 515,99грн - задовольнити.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25; ) заборгованість в розмірі 18 802 515,99грн, з яких: 4 515 703,29грн 3% річних та 14 286 812,70грн інфляційні втрати, а також витраті зі сплати судового збору в розмірі 225 630,19грн.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2025.

Суддя П.В. Демідова

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).