ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025м. ДніпроСправа № 904/2177/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Манастирного В.О., розглянув спір

за позовом Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, с. Вороньків, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про розірвання договорів та стягнення 74 500,00 грн.

Представники:

від позивача Порохницький Д.Ю.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" за договором від 01.08.2024 № БДП-0108 про закупівлю товару грошові кошти в розмірі 52 500,00 грн., що становлять вартість невикористаних талонів/карток дизельного палива номінальною кількістю 1 000 літрів;

- розірвати договір № БДП-0108 про закупівлю товару від 01.08.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" та Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" за договором № ДП-611-2023 про закупівлю товару від 06.11.2023 грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн., що становлять вартість невикористаних талонів дизельного палива для потреб цивільного захисту населення в кількості 400 літрів;

- розірвати договір № ДП-611-2023 про закупівлю товару від 06.11.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" та Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів про закупівлю товару від 01.08.2024 № БДП-0108 та від 06.11.2023 № ДП-611-2023 в частині відпуску на АЗС постачальника 1 400 л дизельного палива за отриманими скретч-картками відповідно до видаткових накладних № 0001/0001833 від 02.08.2024 та № 0001/0000263 від 08.11.2023.

У межах визначеного законом строку сторонам була надана можливість скористатись своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

06.05.2025 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2177/25, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.06.2025.

16.05.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи актів щодо підтвердження нефункціонування заправних станцій.

03.06.2025 господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 06.08.2025 та відкладено підготовче засідання до 08.07.2025.

17.06.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яка господарським судом задоволена, про що постановлено ухвалу від 30.06.2025.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим господарським судом 08.07.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.07.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

10.07.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи скретч-карток на отримання товару (дизельного палива у загальній кількості 1 400 л) за спірними договорами, які обліковуються у Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області як невикористані.

11.07.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яке господарським судом задоволено, про що постановлено ухвалу від 14.07.2025.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник у судове засідання 29.07.2025 не з`явився, проте, ТОВ "Тенегія" було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується залученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа (ухвал суду від 06.05.2025, 03.06.2025, 08.07.2025) до електронного кабінету останнього 07.05.2025 18:14, 06.06.2025 08:04 та 11.07.2025 08:42 відповідно.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

29.07.2025 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договорами про закупівлю товару від 01.08.2024 № БДП-0108 та від 06.11.2023 № ДП-611-2023 в частині відпуску на АЗС постачальника 1 400 л дизельного палива за отриманими скретч-картками відповідно до видаткових накладних № 0001/0001833 від 02.08.2024 та № 0001/0000263 від 08.11.2023; наявності/відсутності підстав для розірвання договорів про закупівлю товару від 01.08.2024 № БДП-0108 та від 06.11.2023 № ДП-611-2023.

06.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі постачальник, відповідач у даній справі) та Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі покупець, позивач у даній справі) укладено договір про закупівлю товару № ДП-611-2023 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти: "Дизельне паливо (для потреб місцевої пожежної охорони) за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафти та дистиляти", в кількості згідно зі Специфікацією (Додаток № 1), яка є невід`ємним додатком до цього договору, в подальшому іменовані - товар, а покупець - прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Поставка товару проводиться згідно замовлень покупця, які надаються постачальнику наступними способами: електронною поштою, телефонним, факсимільним зв`язком (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктом 1.4. договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реальної потреби та фінансової спроможності покупця.

У пункті 3.1. сторонами узгоджено, що загальна сума цього договору становить - 22 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3 666,67 грн.

Ціна за одиницю товару визначається у специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору. Ціна товару включає у себе вартість товару з урахуванням усіх податків і зборів та інших обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені постачальником відповідно до чинного законодавства України (пункт 3.2.).

Відповідно до пункту 3.3. договору розрахунки проводяться у гривнях, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі або виставленому до оплати рахунку.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної (пункт 4.1. договору).

Пунктом 4.2. договору сторонами узгоджено місце поставки товару - місцезнаходження автозаправних станцій (далі - АЗС) постачальника на території Київської області, в радіусі 35 км від юридичної адреси замовника, перелік яких наведено у додатку № 2, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 4.3. строк поставки товарів з дати підписання договору і до 31.12.2023.

Термін поставки товарів - згідно заявок покупця, в межах одного робочого дня з моменту замовлення (пункт 4.4. договору).

Одночасно з передачую товару постачальник зобов`язаний передати покупцеві видаткову накладну (пункт 4.5. договору).

Пунктом 4.6. договору встановлено, що після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії), постачальник надає за видатковою накладною покупцю талон(и) (штрих-карти, скретч-карти і т.д.) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - талон(и) на пальне або штрих-картка(и), скретч-картка(и)).

Передача покупцю талонів (штрих-карток, скретч-карток) на пальне здійснюється за місцем знаходження покупця за адресою: 08352, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Паркова, 2, уповноваженій особі покупця. Уповноважена особа покупця зобов?язана надати постачальнику довіреність на отримання пального (штрих-карток, скретч-карток). На підставі талону (штрих-картки, скретч-картки) на пальне здійснюється відпуск товару на АЗС. Постачальник забезпечує достатню кількість та своєчасне отримання пального на АЗС з метою належного виконання своїх обов?язків згідно з договором (пункт 4.7. договору).

Відповідно до пункту 4.8. договору з моменту переходу до покупця права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у продавця.

Згідно з пунктом 5.1. договору розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті гривні. Вид розрахунків безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 5.2. договору розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу протягом 30 банківських днів з дня поставки (передачі) товару. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 5-х банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на банківський рахунок постачальника (пункт 5.5. договору).

У пункті 6.1. договору сторонами узгоджено, що передача покупцю товару здійснюється постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талонів. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів, який зазначений на них. Строк дії талону не може бути меншим 12 місяців з моменту активації. Активація талонів наступає в момент підписання покупцем видаткової накладної.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 (пункт 11.1. договору).

Доказів пролонгації спірного договору матеріали не містять.

В той же час, слід зазначити про те, що згідно зі статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 зазначила про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Відповідно, зобов`язання сторін, передбачені договором про закупівлю товару № ДП-611-2023 від 06.11.2023, не були припинені.

У матеріалах справи наявна специфікація на продукцію, що поставляється, в якій сторонами узгоджено найменування та асортимент товару - дизельне паливо, одиницю виміру - літр, кількість - 400, ціну за одиницю виміру, грн. з ПДВ - 55,00, суму, грн. з ПДВ - 22 000,00.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у листопаді 2023 поставлено позивачеві товар (дизпаливо у загальній кількості 400 л в скретч-картках) на загальну суму 22 000,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 0001/0000263 від 08.11.2023.

Позивачем, в свою чергу, здійснено розрахунки за поставлений позивачем товар (дизпаливо в скретч-картках), що підтверджується залученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 26 (внутрішній номер 308195208) від 21.11.2023 на суму 22 000,00 грн.

У видатковій накладній № 0001/0000263 від 08.11.2023 зазначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.

01.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі постачальник, відповідач у даній справі) та Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі покупець, позивач у даній справі) укладено договір про закупівлю товару № БДП-0108 (далі договір 2).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти: "Дизельне паливо (для потреб місцевої пожежної охорони) (за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафти та дистиляти (09134200-9 Дизельне паливо))", в кількості згідно зі Специфікацією (Додаток № 1), яка є невід`ємним додатком до цього договору, в подальшому іменовані - товар, а покупець - прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Поставка товару проводиться згідно замовлень покупця, які надаються постачальнику наступними способами: електронною поштою, телефонним, факсимільним зв`язком (пункт 1.2. договору 2).

Згідно з пунктом 1.4. договору 2 обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реальної потреби та фінансової спроможності покупця.

У пункті 3.1. сторонами узгоджено, що загальна сума цього договору становить - 52 500,00 грн., у т.ч. ПДВ - 8 750,00 грн.

Ціна за одиницю товару визначається у специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору. Ціна товару включає у себе вартість товару з урахуванням усіх податків і зборів та інших обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені постачальником відповідно до чинного законодавства України (пункт 3.2.).

Відповідно до пункту 3.3. договору 2 розрахунки проводяться у гривнях, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі або виставленому до оплати рахунку.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної (пункт 4.1. договору 2).

Пунктом 4.2. договору 2 сторонами узгоджено місце поставки товару - місцезнаходження автозаправних станцій (далі - АЗС) постачальника на території Київської області, в радіусі 35 км від юридичної адреси замовника, перелік яких наведено у додатку № 2, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 4.3. строк поставки товарів з дати підписання договору і до 01.09.2024.

Термін поставки товарів - згідно заявок покупця, в межах одного робочого дня з моменту замовлення (пункт 4.4. договору 2).

Одночасно з передачую товару постачальник зобов`язаний передати покупцеві видаткову накладну (пункт 4.5. договору 2).

Пунктом 4.6. договору 2 встановлено, що після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії), постачальник надає за видатковою накладною покупцю талон(и) (штрих-карти, скретч-карти і т.д.) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - талон(и) на пальне або штрих-картка(и), скретч-картка(и)).

Передача покупцю талонів (штрих-карток, скретч-карток) на пальне здійснюється за місцем знаходження покупця за адресою: 08352, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Паркова, 2, уповноваженій особі покупця. Уповноважена особа покупця зобов?язана надати постачальнику довіреність на отримання пального (штрих-карток, скретч-карток). На підставі талону (штрих-картки, скретч-картки) на пальне здійснюється відпуск товару на АЗС. Постачальник забезпечує достатню кількість та своєчасне отримання пального на АЗС з метою належного виконання своїх обов?язків згідно з договором (пункт 4.7. договору 2).

Відповідно до пункту 4.8. договору 2 з моменту переходу до покупця права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у продавця.

Згідно з пунктом 5.1. договору 2 розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті гривні. Вид розрахунків безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 5.2. договору 2 розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу протягом 30 банківських днів з дня поставки (передачі) товару. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 5-х банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на банківський рахунок постачальника (пункт 5.5. договору 2).

У пункті 6.1. договору 2 сторонами узгоджено, що передача покупцю товару здійснюється постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талонів. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів, який зазначений на них. Строк дії талону не може бути меншим 12 місяців з моменту активації. Активація талонів наступає в момент підписання покупцем видаткової накладної.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2024 (пункт 11.1. договору 2).

Доказів пролонгації спірного договору 2 матеріали не містять.

В той же час, слід зазначити про те, що згідно зі статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 зазначила про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Відповідно, зобов`язання сторін, передбачені договором про закупівлю товару № БДП-0108 від 01.08.2024, не були припинені.

У матеріалах справи наявна специфікація на продукцію, що поставляється, в якій сторонами узгоджено найменування та асортимент товару - дизельне паливо, одиницю виміру - літр, кількість - 1 000, ціну за одиницю виміру, грн. з ПДВ - 52,50, суму, грн. з ПДВ - 52 500,00.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у серпні 2024 поставлено позивачеві товар (дизпаливо у загальній кількості 1 000 л в скретч-картках) на загальну суму 52 500,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 0001/0001833 від 02.08.2024.

Позивачем, в свою чергу, здійснено розрахунки за поставлений позивачем товар (дизпаливо в скретч-картках), що підтверджується залученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 16 (внутрішній номер 361949053) від 09.08.2024 на суму 52 500,00 грн.

У видатковій накладній № 0001/0001833 від 02.08.2024 зазначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.

Звертаючись з даним позовом до суду Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області зазначає про те, що позивач не має можливості використати отримані за спірними договорами талони у зв`язку з тим, що АЗС відповідача не працюють.

Таким чином, за твердженням позивача, у нього залишилися невикористаними талони (скретч-картки) на отримання дизпалива в загальній кількості 1 400 літрів на загальну суму 74 500,00 грн.

До матеріалів справи залучено зазначені вище невикористані талони (скретч-картки) на отримання товару (дизпалива) за спірними договорами, які не містять посилань на термін дії довірчих документів, що свідчить про необмежений строк для їх використання.

Вказує позивач і про те, що 20.03.2025 його підприємство звернулось до відповідача із претензією № 601/025-17 з вимогою про повернення вартості невикористаних талонів (скретч-карток) на отримання дизпалива в кількості 1 400 л, на підтвердження чого Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області залучено до матеріалів справи фіскальний чек від 20.03.2025 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, опису вкладення у цінний лист останнім суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити, які саме документи було направлено та отримано 25.03.2025 відповідачем відповідно до зазначених вище фіскального чека та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вказана вимога залишилась ТОВ "Тенегія" без відповіді та належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено вище, у видаткових накладних від 08.11.2023 № 0001/0000263 та від 02.08.2024 № 0001/0001833 до спірних договорів сторонами узгоджено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.

Тобто, придбаний позивачем товар (дизпаливо) за спірними договорами у загальній кількості 1 400 л по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів (скретч-карток), що також узгоджується з пунктами 4.8., 6.1. спірних договорів про закупівлю товару.

Згідно з частинами першою, другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення поставки товару шляхом видачі (заправки) з АЗС вказаного у спірних довірчих документах (скретч-картках на отримання дизпалива у загальній кількості 1 400 літрів) об`єму і марки товару відповідач на момент розгляду спору не надав.

Не надано останнім і доказів повернення позивачеві сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 74 500,00 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про розірвання договорів про закупівлю товару № ДП-611-2023 від 06.11.2023 та № БДП-0108 від 01.08.2024 господарський суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 1-3 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до частин 4, 5 статті 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вже було зазначено вище, у пункті 11.1. договору про закупівлю товару № ДП-611-2023 від 06.11.2023 сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023.

Дострокове розірвання договору може мати місце лише за взаємною згодою сторін (пункт 11.2. зазначеного вище договору).

У пункті 11.1. договору про закупівлю товару № БДП-0108 від 01.08.2024 сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024.

Дострокове розірвання договору може мати місце лише за взаємною згодою сторін (пункт 11.2. зазначеного вище договору).

Доказів пролонгації спірних договорів матеріали не містять.

Господарський суд звертає увагу на те, що варто розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. Припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань не є тотожними поняттями.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що розірвано може бути лише чинний договір (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення).

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2022 у справі № 913/703/20 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2023 № 910/97/22, від 20.09.2023 у справі № 910/11390/22, від 14.09.2023 у справі № 910/4725/22, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17.

Відповідно, право сторони розірвати договір, передбачене статтею 651 Цивільного кодексу України, виникає лише щодо договорів, які є чинними.

Господарським судом встановлено, що на час звернення позивача з даним позовом спірні договори закінчили свою дію - 31.12.2023 та 31.12.2024 відповідно.

Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 912/1025/20, від 10.02.2021 у справі № 908/288/20, від 04.04.2023 № 916/1349/21 та від 26.07.2023 у справі № 914/1954/20.

З огляду на те, що з позовною заявою про розірвання спірних договорів позивач звернувся у травні 2025 року, тобто після закінчення строку їх дії, та зважаючи на те, що розірвано може бути лише чинний договір (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення), вимоги Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області про розірвання договорів про закупівлю товару № ДП-611-2023 від 06.11.2023 та № БДП-0108 від 01.08.2024, у зв`язку з істотним порушенням їх умов, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає про таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Так, позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 74 500,00 грн. та дві позовні вимоги немайнового характеру (розірвання договорів про закупівлю товару № ДП-611-2023 від 06.11.2023 та № БДП-0108 від 01.08.2024).

Отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 7 267,20 грн. (0,8 х (3 028,00 грн. х 3).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 12 112,00 грн. відповідно до платіжних інструкцій № 56 (внутрішній номер 418890683) від 24.04.2025 на суму 6 056,00 грн. та № 57 (внутрішній номер 419326045) від 25.04.2025 на суму 6 056,00 грн.

У статті 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (частина 1 зазначеної вище статті).

Таким чином, позивачу із Державного бюджету України підлягає поверненню судовий збір в сумі 4 844,80 грн. (12 112,00 грн. - 7 267,20 грн.), який надмірно сплачено при зверненні з позовом до суду, в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір", за відповідною заявою (відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зі змінами).

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, місто Павлоград, вул.Соборна, будинок 99, ) на користь Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (08352, Київська обл., Бориспільський р-н, село Вороньків, вул.Паркова, будинок 2, ) 74 500,00 грн. - основного боргу та 2 422,40 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає 76 922,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 01.08.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко