ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.07.2025 Справа № 908/2226/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г. розглянувши позовну заяву вих. № б/н від 18.07.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 18.07.2025, (вх. № 2423/08-07/25 від 21.07.2025)
стягнення 567 720,96 грн.
Без виклику учасників справи
18.07.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н від 18.07.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 18.07.2025, (вх. № 2423/08-07/25 від 21.07.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гідравлічного обладнання», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», м. Київ про стягнення 567 720,96 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з ремонту і технічного обслуговування вантажопідіймальної техніки за договором про закупівлю № 21-000993-23/1 від 24.04.2023.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 справу № 908/2226/24 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши матеріали позовної заяви вих. № б/н від 18.07.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 18.07.2025, (вх. № 2423/08-07/25 від 21.07.2025), господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на розгляд до Господарського суду м. Києва за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
За приписами ч., ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.
Разом з цим, чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачено предметну, суб`єктну, інстанційну, територіальну та виключну підсудність справ.
Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.
Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.
Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.
Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в ст.ст. 27-30 ГПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.
Частинами 1 та 2 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
У позовній заяві позивач визначив відповідачем Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО».
Частиною 2 ст. 27 ГПК України передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Статтею 29 ГПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача. За частиною 1 цієї статті право вибору між господарськими судами, яким підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Відповідно до частини 5 указаної статті Кодексу позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначене місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.
За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.
Предметом позову в цій справі є стягнення з відповідача 567 720,96 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з ремонту і технічного обслуговування вантажопідіймальної техніки за договором про закупівлю № 21-000993-23/1 від 24.04.2023.
При цьому зі змісту укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гідравлічного обладнання» та Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» договору про закупівлю № 21-000993-23/1 від 24.04.2023 вбачається. що умовами договору сторони не визначили місце виконання договору в частині місця надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вантажопідіймальної техніки.
Так само суд зауважує, що умовами договору про закупівлю № 21-000993-23/1 від 24.04.2023 не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання угоди, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання послуг. Зобов`язання з оплати за отримані послуги по договору не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.
Враховуючи викладене та те, що зі змісту спірних правовідносин не вбачається узгодження сторонами місця виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за отримані послуги по договору № 21-000993-23/1 від 24.04.2023, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положення ч. 5 ст. 29 ГПК України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.
Відтак, з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України.
Враховуючи місцезнаходженням відповідачів у справі, суд доходить висновку, що судом, до територіальної підсудності якого відноситься розгляд даної справи, є Господарський суд міста Києва.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановлений законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі «Занд проти Австрії»]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншому суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Враховуючи викладене вище, позовну заяву вих. № б/н від 18.07.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 18.07.2025, (вх. № 2423/08-07/25 від 21.07.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гідравлічного обладнання», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», м. Київ про стягнення 567 720,96 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з ремонту і технічного обслуговування вантажопідіймальної техніки за договором про закупівлю № 21-000993-23/1 від 24.04.2023 слід передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Керуючись ст., ст. 27, 29, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно із ч. 2 ст. 235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.07.2025.

Суддя Н.Г. Зінченко