ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Дніпро Справа № 912/2658/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

представники сторін не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 (повне рішення складено 16.01.2025, суддя Тимошевська В.В.) у справі № 912/2658/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", м. Кропивницький

про стягнення 49 966 196,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" заборгованість в сумі 49 966 196,40 грн, з яких: 49 142 104,81 грн основного боргу, 585 580,55 грн інфляційних та 238 511,04 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0532-03041-ПД.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025, в даній справі, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 49 142 104,81 грн основного боргу, 585 580,55 грн інфляційних та 238 511,04 грн 3% річних, а також 599 594,36 грн судового збору.

Відповідне судове рішення ґрунтується на тому, що відповідачем порушено умови Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0532-03041-ПД, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 49 142 104,81 грн. є обґрунтованими.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, що враховуючи порушення відповідачем строків оплати наданих послуг, позивачем правомірно нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних та інфляційних, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснений позивачем вірно на відповідну суму боргу за кожним рахунком та актом наданих послуг.

Окрім того, оцінюючи наведені відповідачем доводи щодо зменшення розміру 3 % річних до 23 851,10 грн, посилаючись на те, що прострочення виконання зобов`язання сталося не з його вини, господарський суд також зазначив, що вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Визначені ч.2 ст. 625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити свої інтереси. Позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

Суд першої інстанції врахував, що проценти нараховані позивачем в мінімально визначеному законодавством розмірі 3%. Отже, такі проценти у зазначеному розмірі спрямовані передусім на компенсацію позивачу майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення розрахунку з боку відповідача. Відповідач не доводить, що нараховані позивачем проценти за своїм розміром є способом отримання позивачем додаткових доходів. Крім того, відповідач не доводить, прямого впливу на стан розрахунку подій, які маються місце з 24.02.2022 та з урахуванням того, що позивач також знаходиться на території України. Також, відповідач не повідомляє і не доводить зазначені обставини як форс-мажорні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 10.01.2025 в частині стягнення 585 580,55 грн інфляційних втрат та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягуваних з ПрАТ "Кіровоградобленерго" сум інфляційних втрат до 58 558,06 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду попередньої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.ст. 2, 15 ГПК України, є необґрунтованим (не досліджено та не вирішено питання зменшення розміру стягуваних сум нарахованих інфляційних втрат), та таким, що має бути змінене, оскільки:

- за ч. 1 та 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції;

- господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися як спосіб отримання доходів;

- якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора;

- відповідно до ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Водночас загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Тобто заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери;

- одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, не свідчить про те, що вони є можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності, яка регулюється загальними нормами про цивільно-правову відповідальність. Водночас зазначене дає підстави також для висновку про те, що розмір інфляційних втрат як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом. Такі висновки узгоджуються, зокрема, з правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15- ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16;

- задовольняючи позовні вимоги про стягнення нарахованих інфляційних втрат, господарський суд мав врахувати, що основною причиною виникнення заборгованості відповідача є невідповідність встановлених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли протягом 2022-2023 років, обґрунтованому рівню витрат у складі структури тарифів, а також збільшення обсягів транзитних перетікань електричної енергії позивача мережами 150 кВ відповідача, які призвели до помітного зростання технологічних витрат електричної енергії. Очевидно, що такий катастрофічний фінансово-економічний стан відповідача фактично унеможливив забезпечення належного фінансування виробничої діяльності та, як наслідок, призвів до виникнення боргу відповідача перед позивачем;

- постановою НКРЕКП від 09.12.2023 № 2333 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання» тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для товариства спочатку було встановлено на 1-й квартал 2024 року і мали бути переглянуті (збільшені) з 01.04.2024 та 01.07.2024, але були залишені без змін на рівні першого кварталу та знов не покривають необхідні виробничі витрати;

- цією ж постановою НКРЕКП затвердила структуру тарифів відповідача, яка не передбачає отримання прибутку від здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії взагалі, тобто 0, та розглянути питання щодо зменшення суми нарахованих % річних, оскільки саме такий підхід відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому таке зменшення враховує інтереси як боржника, так і кредитора, вимогу якого щодо компенсації за порушення умов договору мало бути враховано судом. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 15.08.2023 у справі № 924/1277/20.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 912/2658/24. Доручено Господарському суду Кіровоградської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 912/2658/24.

11.02.2025 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

04.03.2025 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 10540,44 грн, відповідно до платіжної інструкції від 04.03.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 16.07.2025 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 16.07.2025 представники сторін не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 16.07.2025 колегією суддів підписано вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Встановлені судом обставини справи

ПрАТ НЕК "Укренерго" є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

ПрАТ НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2. Статуту НЕК "Укренерго".

Наказом НЕК "Укренерго" від 03.10.2023 № 550 затверджено умови Договору надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, з подальшими змінами в редакції наказів від 22.12.2023 № 742 та від 07.06.2024 № 344.

25.10.2023 комерційним директором ПрАТ "Кіровоградобленерго" - Ліхманом О.О. підписано шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та поданоа позивачу заяву-приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

31.10.2023 ПрАТ НЕК "Укренерго" на адресу відповідача надіслано повідомлення №01/57620 про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, в якому вказано дату акцептування договору 0532-03041-ПД - 01.01.2024.

Відтак, між ПрАТ НЕК "Укренерго" та ПрАТ "Кіровоградобленерго" укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування №0532-03041-ПД, який почав діяти з 01.01.2024 (далі - Договір) та який регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України.

За цим договором (тут і надалі в редакції на час існування спірного періоду) ОСП зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - послуга) (п. 2.1. Договору).

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (п. 2.2. Договору).

Згідно з п.3.1. Договору, ціна договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року. Розрахунковим періодом є 1 календарний місяць.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП, відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

За п. 3.4. Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 3.5. Договору, користувач (відповідач) здійснює поетапну оплату вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно з такою системою платежів і розрахунків:

- 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Згідно з п. 3.6. Договору плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО (адміністратора комерційного обліку) за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3.7. Договору користувач здійснює розрахунок з OCП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно) на підставі рахунків, актів надання послуг, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням в порядку, визначеного законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягу та вартості послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуги користувач здійснює до 15 числа місяця наступного за місяцем, в якому отримав акт коригування до акту надання Послуги (включно) або акт надання послуги щодо проведення донарахування в минулих періодах (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Згідно з п. 3.8. Договору користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3-х робочих днів з дня їх отримання. У разі виникнення розбіжностей за отриманих від OCП за попередній розрахунковий місяць актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення OCП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає OCП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей, ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування.

Згідно п. 3.9. Договору за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення за цим договором. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату пені та штрафних санкцій, за наявності письмової згоди користувача. У разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг за цим договором, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).

У п. 11.5. Договору сторони погодили, що будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).

За умовами п. 11.6. Договору рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною:

- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником;

- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "Доставлено" у сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування сервісом, які ним передбачені (п. 11.7. Договору).

Відповідно до п. 11.8. Договору, при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 11.9. Договору, сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, вважаються такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

На виконання умов Договору у період з червня 2024 до серпня 2024 року позивач надав, а відповідач отримав послуги з передачі електричної енергії на загальну суму 49 142 104,81 грн.

Так, у червні 2024 позивачем було надано (сформовано):

для здійснення 1 платежу - рахунок-фактуру від 15.06.2024 №ДУ-0029004/0532-03041-ПД на плановий обсяг 43 985,251 МВт*год на суму 5 519 445,24 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 18.06.2024;

для здійснення 2 платежу - рахунок-фактуру від 25.06.2024 № ДУ-0029734/0532-03041-ПД на плановий обсяг 44 687,484 МВт*год на суму 5 607 564,24 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 28.06.2024;

для здійснення 3 платежу - рахунок-фактуру від 05.07.2024 №ДУ-0030465/0532-03041-ПД на плановий обсяг 41 423,764 МВт*год на суму 5 198 019,60 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений до 08.07.2024.

30.06.2024 позивачем складено та надіслано відповідачу акт надання послуги за червень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 129 379,228 МВт*год вартістю 16 235 023,04 грн з ПДВ. Зазначений акт надіслано відповідачу та одержано останнім 11.07.2024, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4. договору - до 15.07.2024.

У липні 2024 позивачем було надано (сформовано):

для здійснення 1 платежу - рахунок-фактуру від 15.07.2024 №ДУ-0031939/0532-03041-ПД на плановий обсяг 40 745,483 МВт*год на суму 5 112 906,19 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 18.07.2024;

для здійснення 2 платежу - рахунок-фактуру від 25.07.2024 №ДУ-0032675/0532-03041-ПД на плановий обсяг 40 674,593 МВт*год на суму 5 104 010,63 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 28.07.2024;

для здійснення 3 платежу - рахунок-фактуру від 05.08.2024 №ДУ-0033409/0532-03041-ПД на плановий обсяг 48 561,450 МВт*год на суму 6 093 685,00 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений до 08.08.2024.

31.07.2024 позивачем складено та надіслано відповідачу акт надання послуги за липень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 129 974,113 МВт*год вартістю 16 309 671,60 грн з ПДВ. Зазначений акт надіслано відповідачу та одержано останнім 11.08.2024, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4. договору - до 15.08.2023.

У серпні 2024 позивачем було надано (сформовано):

для здійснення 1 платежу - рахунок-фактуру від 15.08.2024 №ДУ-0034884/0532-03041-ПД на плановий обсяг 44 976,249 МВт*год на суму 5 643 799,63 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 18.08.2024;

для здійснення 2 платежу - рахунок-фактуру від 25.08.2024 №ДУ-0035615/0532-03041-ПД на плановий обсяг 43 493,701 МВт*год на суму 5 457 763,57 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений не пізніше 28.08.2024;

для здійснення 3 платежу - рахунок-фактуру від 05.09.2024 №ДУ-0036342/0532-03041-ПД на плановий обсяг 43 771,324 МВт*год на суму 5 492 600,82 грн з ПДВ, що, відповідно до п. 3.5. договору мав бути оплачений до 08.09.2024.

31.08.2024 позивачем складено та надіслано відповідачу акт надання послуги за серпень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 132 267,143 МВт*год вартістю 16 597 410,17 грн з ПДВ. Зазначений акт надіслано відповідачу та одержано останнім 11.09.2024, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4. договору - до 15.09.2023.

Вказані вище платежі в порушення умов договору відповідачем здійснено не було, як наслідок чого нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

На підставі викладеного та з огляду на відсутність оплати, ПрАТ НЕК "Укренерго" звернулось з позовом у даній справі.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем умов Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0532-03041-ПД та наявність підстав для застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання шляхом стягнення заявлених позивачем сум інфляційних втрат та 3 % річних, які визнані судом арифметично вірними.

Скаржником рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 49 142 104,81 грн. основного боргу та 238 511,04 грн 3% річних не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" оскаржує рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 лише в частині стягнення з відповідача 585 580,55 грн інфляційних втрат та просить ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягуваних з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" сум інфляційних втрат до 58 558,06 грн.

Переглядаючи спір в оскаржуваній апелянтом частині колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Згідно з усталеною судовою практикою нарахування на суму боргу трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №904/4593/17, від 13.06.2018 у справі №912/2708/17, від 22.11.2018 у справі №903/962/17, від 23.05.2018 у справі № 908/660/17, від 05.08.2020 у справі №757/12160/17-ц, від 02.09.2020 у справі № 802/1349/17-а, від 22.04.2020 у справі № 922/795/19, від 19.12.2019 у справі № 911/2845/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з приписами ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи зі змісту положень чинного законодавства вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений в постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №924/243/19).

Таким чином, наведені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру до заподіяних збитків, з метою забезпечення дотримання розумного балансу інтересів кредитора та боржника.

Однак, заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 ЦК України, не є неустойкою чи штрафними санкціями, тому не можуть бути зменшені судом на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України.

Отже, посилання скаржника про необхідність врахування ч. 1 ст. 233 ГК України є безпідставними та відхиляються судом апеляційної інстанції.

Оцінюючи наведені відповідачем доводи щодо зменшення, апеляційний господарський суд зазначає, що вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Визначені ч. 2 ст. 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити свої інтереси. Позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

Більш того, колегія суддів зазначає, що сума основного зобов`язання, на яку здійснено нарахування згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, залишається невиконаною відповідачем повністю. Відповідач не надав належних доказів про вжиття будь-яких заходів, спрямованих на вирішення питання щодо сплати суми основного боргу.

Окрім цього, доводи апелянта про необхідність зменшення розміру інфляційних втрат до 58 558,06 грн не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, оскільки в суді першої інстанції відповідач не заявляв клопотання про зменшення таких сум, не подавав відповідних доказів, а також не порушував питання про наявність виключних обставин, що могли б обґрунтувати таке зменшення.

Відтак, з огляду на вказані обставини колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру інфляційних втрат відсутні. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення 585 580,55 грн. інфляційних втрат, в розумінні ст. 277 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 в частині стягнення 585 580,55 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на нього, відповідно підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно з вимогами ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.01.2025 у справі № 912/2658/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.08.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін