ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/729/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

до Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства

про стягнення 164213,10 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України " в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства 164213,10 грн., з яких: 160915,44 грн. - борг за надані послуги з розподілу природного газу в квітні 2025р., 3006,69 грн. - пеня та 290,97 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 09.06.2025р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

19.06.2025р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 61-64).

23.06.2025р. від позивача надійшла відповідь на відзив. (а.с.65-73).

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу від 01.09.2023р. у квітні 2025 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 160915,44 грн., які останній не оплатив.

У зв`язку з нездійсненням оплати наданих послуг, позивач нарахував до стягнення з відповідача 3006,69 грн. пені та 290,97 грн. 3% річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає факт отримання послуг з розподілу природного газу на суму 160915,44 грн. у квітні 2025р., що підтверджується підписаним між сторонами актом. Проте, відповідач зазначає, що оплату не було здійснено вчасно через складний фінансовий стан, зумовлений значною дебіторською заборгованістю населення, яка наразі перевищує 6 млн. грн. У зв`язку з цим відповідач просить суд врахувати об`єктивні обставини неплатоспроможності та зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій - зокрема, пені в сумі 3006,69 грн. і 3% річних у сумі 290,97 грн., наголошуючи, що таке зменшення не спричинить збитків позивачу.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти клопотання відповідача про зменшення пені та 3 % річних, вважаючи такі вимоги безпідставними. Також вказує, що порушення відповідачем грошових зобов`язань є систематичним, підтверджується судовими справами за аналогічними фактами та свідчить про відсутність платіжної дисципліни. Заявлена пеня в розмірі 3006,69 грн. становить менш ніж 0,3 % від основного боргу, не є надмірною. Позивач є оператором критичної інфраструктури, забезпечує стабільне газопостачання для населення та стратегічних об`єктів. Несплата за розподіл природного газу створює ризик зриву виконання цим обов`язкам. Зменшення неустойки в такому випадку порушить баланс інтересів, фактично звільнить боржника від відповідальності та заохотить подальше порушення умов договору. Тому підстав для зменшення неустойки не вбачається.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (Оператор ГРМ) та Новогуйвинським виробничо житловим ремонтно-експлуатаційним комунальним підприємством (споживач) укладено Типовий договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання споживачем заяви-приєднання № В0003Т023. (а.с.42).

Також сторонами підписано акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін щодо об`єктів відповідача, які приєднані та забезпечені цілодобовим доступом до газорозподільної системи (а.с. 42-44).

Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу".

Відповідно до п. 2.1. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 6.4 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Аналогічні вимоги щодо розрахункового періоду зазначені у п. 6 гл. 6 розд. VI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до вимог п. 8.2 Типового договору розподілу природного газу, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до підписаного сторонами акту № ЖИТ008244 від 30.04.2025р. позивачем надані відповідачу послуги з розподілу природного газу в квітні 2025р. на суму разом з ПДВ 160915,44 грн. (а.с.54 на звороті).

Відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 160915,44 грн.

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України " в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства 160915,44 грн. основної заборгованості за квітень 2025р., а також 3006,69 грн. пені та 290,97 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли правовідносини на підставі типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №В0003Т023 від 01.09.2023р.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ) договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цьогоКодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави3розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до п. п. 1, 2 гл. 1 розділу VI Кодексу ГРС суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно з п. 10 гл. 6 розд. VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

При цьому, відповідно до п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу в квітні 2025р. на загальну суму 160915,44 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за отримані послуги матеріали справи не містять.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за послуги з розподілу природного газу в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 160915,44 грн. вартості наданих послуг та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 3006,69 грн. пені, 290,97 грн. 3% річних (розрахунки - а.с. 55 на звороті - 56), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог п. 8.2 Типового договору розподілу природного газу, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач розрахував суму пені та 3% річних за період з 13.05.2025р. по 03.06.2025р.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним, а визначені у ньому суми законними та обґрунтованими, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3006,69 грн. пені та 290,97 грн. 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, суд звертає увагу, що, виходячи із положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних, не є санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання. Ці нарахування не є штрафними санкціями (неустойкою), тому до них не застосовуються відповідні положення ГК України та ЦК України, у тому числі, ст. 233 ГК України щодо права суду зменшити розмір заявлених до стягнення санкцій.

Таким чином, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, заявленого у відзиві на позовну заяву, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 164213,10 грн., з яких: 160915,44 грн. - борг за надані послуги з розподілу природного газу в квітні 2025р., 3006,69 грн. пені та 290,97 грн. 3% річних.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Мінімальна ставка судового збору в сумі 2422,40 грн. (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), сплачена з правомірно заявлених позовних вимог про стягнення 164213,10 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (12441, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул. Миру, буд. 15, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 35, )

- 160915,44 грн. - боргу;

- 3006,69 грн. - пені;

- 290,97 грн. - 3% річних;

- 2422,40 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.07.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи