СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/354/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Слободін М.М.,

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта) - не з`явився,

від 2-го відповідача - Продоус Аліна Олексіївна (в залі суду) - в порядку самопредставництва,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни, м. Решетилівка, Полтавська область (вх.№1267 П/2 від 02.06.2025)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25 (ухвала підписана 20.05.2025, суддя Погрібна С.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни, м. Решетилівка, Полтавська область,

до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, м. Полтава,

2. Фонду Державного майна України, м. Київ,

про визнання недійсними наказів про приватизацію,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.06.2025 справу №917/354/25 за позовом фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, 2. Фонду Державного майна України про визнання недійсними наказів про приватизацію надіслано до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Місцевий господарський суд, з огляду на те, що позивачем визначено 2-м відповідачем у справі орган, який зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, дійшов висновку, що розгляд спору відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва, в той час як будь-який інший суд не уповноважений здійснювати його розгляд.

До Східного апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25, в якій скаржник просить звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку зі скрутним майновим становищем, що об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору за подання апеляційної скарги; під час вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги дослідити: копію листа Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 25.05.2020 №2979/115/106/01-2020; копію листа Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 23.06.2020 № О-52/115/106/01-2020; копію листа ВП № 2 СПД № 1 РУП ГУНП в Полтавській області від 26.12.2022 №5456/115/104/16/05-2022); роздруківки із мобільного додатку Приват 24 стосовно карткових рахунків; скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 про направлення за підсудністю та направити справу до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду справи; справу розглянути з особистою участю заявника апеляційної скарги; на підставі ч.4 ст.197 ГПК України постановити ухвалу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог позивач вказує про таке:

- суд апеляційної інстанції, який скасував ухвалу судді Господарського суду Полтавської області Погрібної С.В. від 26.02.2025 про відмову у відкритті провадження у справі, не направив справу для розгляду до Господарського суду м. Києва, а направив її для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області. Питання підсудності вирішив Східний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 02.04.2025;

- стаття 29 ГПК України з урахуванням обставини, що оскаржувані накази прийняті для приватизації неіснуючого майна, у співвідношенні із статтею 30 ГПК України є спеціальною нормою.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 з огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, апеляційним господарським судом відповідно до п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), витребувано матеріали справи № 917/354/25 у суду першої інстанції та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою І розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

12.06.2025 матеріали справи № 917/354/25 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025, у зв`язку з щорічною відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 задоволено клопотання фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Онанко Світлани Миколаївни на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25; призначено справу до розгляду на "16" липня 2025 р. о 9:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 105.

14.07.2025 засобами поштового зв`язку Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 8677), в якому просить апеляційну скаргу Онанко Світлани Миколаївни залишити без задоволення; ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25 про направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали, з доказами надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Вказану ухвалу суду від 16.06.2025 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, доставлено 2-му відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі "Електронний суд" 18.06.2025 о 00:23год.

Відповідно останній дань подання відзиву на апеляційну скаргу вказаним учасником справи є 04.07.2025. Всупереч вказаним вимогам Фондом державного майна України відзив на апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку лише 08.07.2025, тобто з пропуском вставленого судом строку.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що відзив на апеляційну скаргу не було надано в строк, встановлений судом в ухвалі від 16.06.2025, та за відсутності клопотання про його поновлення з зазначенням поважності причин такого пропуску, суд залишає такий відзив без розгляду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025, у зв`язку з щорічною відпусткою судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Слободін М.М.

16.07.2025 ФОП Онанко С.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.8775), в обґрунтування якого вказує про недобросовісне користування процесуальними правами відповідачем (подання відзиву на апеляційну скаргу після закінчення строку його подання; відсутність надіслання копії відзиву на апеляційну скаргу до електронного кабінету ЄСІТС позивача у справі) та неможливість підготовки позивача до судового засідання 16.07.2025.

В судовому засіданні представник 2-го відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25 залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Так, ухвала суду про відкриття апеляційного провадження від 16.06.2025 у даній справі була направлена учасникам справи через підсистему "Електронний суд" до кабінету користувачів і доставлена - 18.06.2025 о 00:23 год. (завчасно).

Зокрема, вказаною ухвалою суду від 16.06.2025 було задоволено заяву ФОП Онанко Світлани Миколаївни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Постановлено судове засідання апеляційного суду у справі №917/354/25, призначене на 16.07.2025 о 09:30 год, провести за участю позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису позивача за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

Відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Згідно з ч. 11 статті 197 ГПК України використовувані учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку.

В судове засідання 16.07.2025 ФОП Онанко Світлана Миколаївна була запрошена в підсистемі "Електронний суд" для проведення конференції, однак на зв`язок позивач не вийшла, отже, скористалась наданим процесуальним правом на власний розсуд.

Крім того, ухвалою суду від 11.07.2025 заяву ФОП Онанко Світлани Миколаївни (вх.8014) про участь ОСОБА_1 у призначеному судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/354/25 у режимі відеоконференції повернуто без розгляду з тих підстав, що клопотання подано не уповноваженим представником заявника.

Слід також зауважити, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. Господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

При цьому, будучи заздалегідь обізнаним про дату призначеного судового засідання позивач не скористався правом на забезпечення участі у розгляді справи іншого представника. Неможливість реалізувати вказане право учасника справи, або розгляду справи без участі його представника, зокрема, за особистою присутністю, матеріали справи не містять.

Окрім наведеного, слід зазначити, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Розглядаючи заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи з наведених у ньому мотивів, судова колегія наголошує, що згідно п.2 ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку лише у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

При розгляді клопотання судом також взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів враховує, що власну позицію щодо суті спору позивачем було викладено в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25, про час та місце розгляду справи учасник справи повідомлений належним чином.

За викладених обставин, оскільки явка учасників справи (їх представників) обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи, що матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, а також з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність позивача за наявними у справі матеріалами.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях та Фонду Державного майна України про:

- визнання недійсним наказу Фонду державного майна України від 15.01.2024 № 47 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації" (із змінами)" в частині: "Частина нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв. м, що складає 144/1000 частки приміщення, Полтавська, Полтавський р-н, м. Решетилівка, вул. Базарна, 3, приміщення 1, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, код за , Регіональне відділення Фонду по Полтавській та Сумській областях" в редакції наказу Фонду державного майна України від 19.03.2024 №548 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації" (із змінами) в частині: "Частина нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв. м, що складає 144/1000 частки приміщення, Полтавська, Полтавський р-н, м. Решетилівка, вул. Базарна, 3, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, код за , Регіональне відділення Фондупо Полтавській та Сумській областях";

- визнання недійсним наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 18.01.2024 № 21 "Про прийняття рішення про приватизацію окремого майна - частина нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв.м, що складає 144/1000 частки приміщення" в редакції наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 21.03.2024 № 194 "Про внесення змін до наказу Регіонального відділення від 18.01.2024 № 21 "Про прийняття рішення про приватизацію окремого майна - частина нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв.м, що складає 144/1000 частки приміщення".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.02.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі, з огляду на те, що цей спір підлягає розгляду загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2025 у справі № 917/354/25 скасовано, матеріали справи № 917/354/25 направлено на розгляд Господарського суду Полтавської області.

Під час розгляду апеляційної скарги та матеріалів позовної заяви, апеляційним судом зроблено висновок, що, з огляду на предмет даного спору, характер спірних матеріальних правовідносин, а також наявність у законі норми, що прямо передбачає вирішення спору господарським судом, відповідний спір відносить до юрисдикції господарського суду.

Після повернення матеріалів позовної заяви, господарським судом першої інстанції повторно досліджено подані документи з урахуванням висновків апеляційного суду та встановлено наступне.

Від Фонду державного майна України до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю (вх. № 5397 від 25.04.2025).

20.05.2025 постановлено оскаржувану ухвалу суду з підстав, викладених вище.

Заслухавши пояснення присутнього представника сторони, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З наведених положень вказаної статті вбачається, що загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, приписи статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.

Так, відповідно відповідно до п. 5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Водночас, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

Судова колегія відзначає, що у розумінні наведених норм процесуального права виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.05.2018 у справі №905/1566/17.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, тлумачення частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 у справі "Толстой-Милославський" (Tolstoy Miloslavsky) проти Сполученого Королівства (скарга №18139/91), визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення правових норм, положення частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду, коли відповідачем визначено центральний орган виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви відповідачем у справі №917/354/25 визначено Фонд державного майна України.

Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності (ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України").

Відповідні обставини унеможливлюють розгляд даної справи та ухвалення в ній рішення у спосіб, інший, ніж визначено п. 5 ст. 30 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підсудний господарському суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, Господарський суд міста Києва.

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції в частині надіслання до Господарського суду міста Києва справи № 917/354/25 за виключною підсудністю.

Водночас, з огляду на межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, визначені ч. 1 ст. 269 ГПК України, постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 917/354/25, якою було ухвалено матеріали справи №917/354/25 направити на розгляд Господарського суду Полтавської області, питання територіальної юрисдикції (підсудності) даної справи не вирішувалося.

Згідно зі ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з огляду на те, що суду навів належні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду, і в даному випадку не вбачається, що суд першої інстанції використав свої повноваження з порушенням вимог чинного законодавства апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду Харківської області від Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25 - залишенню без змін, як така, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а згідно з частиною 3 цієї статті передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Онанко Світлани Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/354/25залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повна постанова складена 28.07.2025.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя М.М. Слободін