ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1546/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер» (61033, Харківська обл., м. Харків, пров. Університетський, буд.1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтехпром» (07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 16, офіс 411)

про стягнення 86000,00 грн. заборгованості за договором купівліпродажу № 01-191224 від 19.12.2024 р.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юпітер» (далі ТОВ «Юпітер», позивач) через систему "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ «Ремтехпром», відповідач) про стягнення 86000,00 грн. заборгованості за договором купівліпродажу № 01-191224 від 19.12.2024 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на поставку ТОВ «Ремтехпром» товару, який покупцем був оплачений не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 86000,00 грн. заборгованості за договором купівліпродажу № 01-191224 від 19.12.2024 р.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер» позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтехпром» про стягнення 86000,00 грн. заборгованості за договором купівліпродажу № 01-191224 від 19.12.2024 р., підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.05.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 911/1546/25 постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказану ухвалу було отримано позивачем та відповідачем 12.05.2025 р., що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не подано.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

19.12.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремтехпром» (покупець) укладений договір купівлі-продажу № 01-191224 (далі договір), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати на умовах договору пісок (арт. 00002) (далі товар).

Відповідно до пунктів 1.2, 3.1 договору, кількість товару, що підлягає поставці згідно умов договору, становить 1000 м3, загальною вартістю 300000,00 грн., що складає 300,00 грн. за 1 м3.

Згідно з п. 4.1 договору, оплата за товар за цим договором проводиться у вигляді 100% передоплати протягом двох робочих днів з моменту отримання покупцем рахунку постачальника, який виставляється згідно отриманої заявки покупця на поставку відповідної партії товару.

Згідно з пунктами 5.1-5.3 договору, товар постачається за рахунок та автомобільним транспортом покупця на умовах FCA склад продавця, розташований на території Шарівського родовища Шарівської селищної ради Валківського району Харківської області.

За приписами п. 5.4 договору поставка товару оформлюється видатковою накладною, яка виписується постачальником покупцю та підписується представником покупця

Відповідно до п. 5.5 договору датою передачі товару від постачальника покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару.

Згідно з п. 10.5 договору сторони передбачають та погоджують можливість оформлювати первинні документи бухгалтерського обліку (накладні, акти та інші) в електронному вигляді з накладенням електронних підписів (УЕП/КЕП) Сторін та направляти їх за допомогою системи КП «М.Е.Doc». Документи, надіслані сторонами одна одній в електронному вигляді, є первинними документами, які підтверджують після їх підписання факт виконання сторонами своїх зобов?язань відповідно до договору. Момент одержання електронного документа покупцем фіксується програмним забезпеченням шляхом присвоення йому відповідного статусу, який дозволяє покупцю прийняти і підписати електронний документ, або ж відхилити, зазначивши зауваження. До усунення постачальником зауважень видаткові накладні вважаються непідписаними сторонами. За окремим погодженням можливий обмін та підписання через інші програми/системи. Електронні документи визнаються та прирівнюються до оригіналів, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що електронний підпис (КЕП) має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

ТОВ «Юпітер» було виставлено ТОВ «Ремтехпром» рахунок на оплату № 217 від 19.12.2024 р. на суму 150000,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу 500 м3 піску загальною вартістю 150000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними, а саме - № 419 від 19.12.2024 р. на суму 5100,00 грн. з ПДВ (17 м3), № 425 від 20.12.2024 р. на суму 30600,00 грн. з ПДВ (102 м3), № 428 від 21.12.2024 р. на суму 30600,00 грн. з ПДВ (102 м3), № 432 від 23.12.2024 р. на суму 30600,00 грн. з ПДВ (102 м3), № 437 від 24.12.2024 р. на суму 30600,00 грн. з ПДВ (102 м3), № 440 від 25.12.2024 р. на суму 22500,00 грн. з ПДВ (75 м3), та товаро-транспортними накладними, а саме - № 40 від 19.12.2024 р., № 4 від 20.12.2024 р., № 5 від 20.12.2024 р., № 17 від 20.12.2024 р., № 31 від 20.12.2024 р., № 32 від 20.12.2024 р., № 47 від 20.12.2024 р., № 4 від 21.12.2024 р., № 11 від 21.12.2024 р., № 20 від 21.12.2024 р., № 27 від 21.12.2024 р., № 38 від 21.12.2024 р., № 44 від 21.12.2024 р., № 7 від 23.12.2024 р., № 8 від 23.12.2024 р., № 17 від 23.12.2024 р., № 18 від 23.12.2024 р., № 38 від 23.12.2024 р., № 39 від 23.12.2024 р., № 5 від 24.12.2024 р., № 6 від 24.12.2024 р., № 22 від 24.12.2024 р., № 23 від 24.12.2024 р., № 35 від 24.12.2024 р., № 36 від 24.12.2024 р., № 7 від 25.12.2024 р., № 8 від 25.12.2024 р., № 24 від 25.12.2024 р., № 25 від 25.12.2024 р.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2024 р. по 31.12.2024 р., підписаного сторонами за допомогою електронного цифрового підпису, копія якого міститься в матеріалах справи, станом на 31.12.2024 р. у ТОВ «Ремтехпром» наявна заборгованість перед ТОВ «Юпітер» у розмірі 86000,00 грн.

Зазначені обставині відповідачем заперечено не було.

Отже, станом на час звернення позивача до суду, відповідач не повністю розрахувався з позивачем за поставлений товар, сплативши лише 64000,00 грн., у зв`язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 203 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 628 Цивільного кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

За змістом ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Як слідує з матеріалів справи, відповідач будь-яких заперечень проти позову чи доказів здійснення повної оплати поставленого товару суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час прийняття рішення у даній справі сума основного боргу становить 86000,00 грн., з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат у загальній сумі 64000,00 грн.

Наявність та обсяг заборгованості відповідача підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Юпітер» підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд», судовий збір розраховується із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Поряд з цим, позивач не позбавлений права ініціювати вирішення питання повернення надмірного сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтехпром» (07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 16, офіс 411, код 44510860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер» (61033, Харківська обл., м. Харків, пров. Університетський, буд. 1, код 31343558) 86000 (вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04.08.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна