УХВАЛА

м. Київ

28.07.2025Справа № 910/9027/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Управління експлуатації будинків» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енерго-альянс» про стягнення 6 930,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Управління експлуатації будинків» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енерго-альянс» про стягнення 6 930,34 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 148 ГПК України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості за договором, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за договором, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, як вбачається із заяви, заявником об`єднано у поданій заяві одночасно вимоги за двома договорами, а саме Договором оренди нерухомого майна № 28ор від 03.11.2021 та Договором оренди нерухомого майна № 17ор від 25.11.2024.

Однак, чинним процесуальним законодавством не передбачено об`єднання в одній заяві про видачу судового наказу вимог за різними договорами, в незалежності від укладення між одними й тими ж сторонами.

Виходячи із наведеного, оскільки заявником заявлено заяву про видачу судового наказу одночасно за двома договорами, що не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу, а відтак така вимога не може бути розглянута в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству «Управління експлуатації будинків» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енерго-альянс» про стягнення 6 930,34 грн.

Ухвала набирає законної сили 28.07.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова