РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2025Справа № 910/3150/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський завод електротранспорту" до Комунального підприємства ''Київпастранс" про стягнення 4 086 686,36 грн., за участю представників: позивача - Ричека В.В., відповідача - Кузьменко А.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 4 086 686,36 грн., з яких 2 038 044,00 грн. заборгованості, 1 532 479,23 грн. інфляційних втрат, 372 050,75 грн. 3% річних та 144 112,38 грн. пені за Договором № 53.19-87 про надання послуг від 13.03.2019 року на підставі статей 256, 258, 267, 526, 530, 546, 549, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.04.2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 року викликано представників сторін на 12.06.2025 року у зв`язку з тим, що судове засідання 21.05.2025 року не відбулось.

12.06.2025 року відповідачем до суду подано письмові пояснення у справі, в яких останній просив відмовити у стягненні з відповідача пені у повному обсязі та частково 3% річних та інфляційних втрат, а також виклав клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.07.2025 року.

У судовому засіданні 14.07.2025 року судом оголошено перерву у справі на 30.07.2025 року.

Судом враховано, що відповідач був належним чином повідомлений про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання відзиву у справі не скористався.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.03.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Київський завод електротранспорту" (позивач, виконавець) та Комунальним підприємством ''Київпастранс" (відповідач, замовник) укладено Договір № 53.19-87 про надання послуг (Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовникові «Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги» код 50220000-3 за ДК 021:2015 (капітальний ремонт трамвайних вагонів типу K3R-N) (послуги), згідно з технічними вимогами, що визначені в Додатку № 2 до цього Договору, і є його невід`ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість послуг (ціна Договору) визначається згідно з Специфікацією (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору і становить 24 150 700,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 4 830 140,00 грн., разом ціна Договору становить 28 980 840,00 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 4.1 Договору оплата за послуги буде здійснюватися замовником за рахунок власних та коштів міського бюджету міста Києва.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що розрахунки за послуги здійснюються наступним чином: за рахунок коштів міського бюджету розрахунок за послуги здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання сторонами Акту наданих послуг відповідного етапу або повного капітального ремонту кожного вагону за умови наявності відповідних коштів на своєму рахунку в ГУ ДКСУ в м. Києві; за рахунок власних коштів підприємства розрахунок за послуги здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з дати підписання покупцем Акту наданих послуг відповідного етапу або повного капітального ремонту кожного вагону.

У відповідності до пункту 5.8 Договору датою приймання виконаного ремонту за цим Договором вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акту наданих послуг.

Згідно з пунктом 10.1 Договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, актом приймання-передачі капітального ремонту трамвайного вагона типу K3R-N № 414 від 08.01.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивачем на виконання умов Договору надав відповідачу обумовлені послуги на загальну суму 4 140 120,00 грн.

Відповідачем на виконання умов Договору лише частково оплатив отримані послуги, що підтверджується та не заперечується позивачем у повній заяві, у зв`язку із чим, сума заборгованості відповідача за Договором за наявними у справі розрахунками становить 2 038 044,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання відповідачу обумовлених послуг, а відповідач в повному обсязі не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати за отримані послуги у строки визначені Договором та на даний час має перед позивачем заборгованість в розмірі 2 038 044,00 грн.

Доказів оплати за отримані послуги у строк визначений умовами Договору відповідачем суду не надано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2 038 044,00 грн. заборгованості за отримані послуги за Договором обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем обов`язку з своєчасної та повної оплати за отримані послуги, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 532 479,23 грн. інфляційних втрат, 372 050,75 грн. 3% річних (у відповідності до наданого позивачем розрахунку).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок вказаних сум та встановлено, що позивачем невірно визначений період нарахувань, а також не враховано погашення, які здійснював відповідач.

За перерахунком суду суми інфляційних втрат та 3% річних з урахуванням періодів їх нарахування становлять 80 384,00 грн інфляційних втрат та 18 739,73 грн. 3% річних. У стягненні решти суми інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 144 112,38 грн. за умовами пункту 7.5 Договору.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 7.5 Договору визначено, що у разі затримки оплати за Договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Позовна вимога в частині стягнення пені підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам Договору та вимогам закону.

Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

24.02.2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану, який діє, як на час звернення позивачем з даним позовом до суду, так і на цей час.

Положеннями пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на вищевикладене, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства ''Київпастранс" (04070, місто Київ, вулиця Набережне шосе, будинок 2; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київський завод електротранспорту" (03150, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 143/2; ) 2 038 044 (два мільйона тридцять вісім тисяч сорок чотири) грн. 00 коп. заборгованості, 1 493 090 (один мільйон чотириста дев`яносто три тисячі дев`яносто) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 371 878 (триста сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн. 13 коп. 3% річних, 144 112 (сто сорок чотири тисячі сто дванадцять) грн. 38 коп. пені та 60 706 (шістдесят тисяч сімсот шість) грн. 88 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.08.2025.

Суддя С.О. Чебикіна