АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/2180/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:

від ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" - адвокат Станіславів Руслан Миколайович

від ТОВ "ОМЕГА" - адвокат Присяжнюк Людмила Петрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП"

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 (повний текст складено та підписано 24.04.2025, суддя Пінтеліна Т.Г)

у справі №916/2180/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА"

про стягнення 4 035 201,67 грн

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" на свою користь шкоду у розмірі 4 035 201,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, в результаті протиправних дій відповідача, повинен понести витрати для відновлення об`єкту оренди до стану, який передував його передачі для виконання в ньому опоряджувальних робіт відповідачем.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 по справі №916/2180/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав належних доказів для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із вказаними рішеннями до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 14 квітня 2025 року в справі № 916/2180/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Одесрітейлгруп» в повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне:

- судом першої інстанції в ході судового розгляду не було з`ясовано, в якому стані позивач передав відповідачу об`єкт оренди (та яка була вартість такого майна на момент передачі) і в якому стані отримав об`єкт оренди назад та як змінилась вартість такого майна;

- місцевий господарський суд оминув увагою той факт, що позивач передав відповідачу у користування майно до якого не було жодних зауважень під час такої передачі і отримав назад майно, щодо стану якого у позивача була ціла низка зауважень;

- позивачем до матеріалів справи було надано висновок судової оціночно-будівельної експертизи, однак такому висновку суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні оцінки не надав взагалі;

- судом не надано оцінку тому факту, що за період користування відповідачем орендованим майном ринкова вартість цього майна зменшилась, на підтвердження чого позивачем було надано належні докази;

- Господарським судом Одеської області під час розгляду справи не було з`ясовано, що саме спричинило зменшення вартості майна позивача;

- судом першої інстанції, у порушення норм процесуального права, не взято до уваги та не надано належної оцінки наданому позивачем листу ПП «Зумер Плюс».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 відкрито апеляційне провадження у цій справи та призначено справу до розгляду на 09.07.2025.

До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що висновок судового експерта, на який посилається апелянт, не є належним доказом, оскільки ринкова вартість об`єкта визначається для укладення договору купівлі-продажу майна та для інших цілей, не пов`язаних з визначенням вартості відновлювальних робіт. Для цих цілей визначається «відновна вартість для цілей оренди», яка визначена як залишкова вартість відтворення (заміщення).

На думку відповідача, апелянт замовив експертизу, яка методологічно не передбачена для визначення вартості збитків, для чого встановлений окремий конкретний механізм проведення, з методологією та об`єктом дослідження (залишкова/відновна вартість).

Відтак, відповідач вважає, що такий висновок не визначає вартість прямих збитків чи вартості відновлення, а тому не є належним доказом в даній справі.

Наголошує відповідач й на тому, що експерт, який проводив таке експертне дослідження не зміг надати вичерпної відповіді на поставлені питання щодо власних висновків, а також не з`явився на виклик суду.

Відповідач також вважає, що лист ПП «Зумер Плюс», на який посилається позивача, не є належним доказом, який б підтверджував факт завдання майнової шкоди позивачу, оскільки висновок щодо вартості будівельних робіт зроблений фахівцями підприємства, який не містить жодних обґрунтувань.

Крім того, відповідач вважає, що оскільки правовідносини сторін ґрунтуються саме на договорі оренди нерухомого майна, це виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка застосовується виключно для позадоговірних спорів.

У судовому засідання від 09.07.2025 було оголошено перерву до 30.07.2025.

Під час судового засідання від 30.07.2025 представник апелянта підтримав доводи та вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 17.01.2022 між ТОВ "Одесрітейлгруп" (далі - Орендодавець) та ТОВ "Омега" (далі - Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 23219, засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Журжою Юлією Геннадіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 23, терміном дії до 17 січня 2032 року, місцезнаходження майна, яке орендується знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога. буд. 299 (далі - Договір).

Згідно з умовами пункту 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування Об`єкт оренди: нежитлове приміщення на першому поверсі Житлової будівлі, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Миколаївська дорога, будинок, 299 загальною площею 876,9 (вісімсот сімдесят шість цілих і дев`ять десятих) квадратних метрів (далі - Об`єкт оренди).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що цільовим призначення Об`єкта оренди є організація та здійснення Орендарем роздрібної торгівлі продовольчими товарами, непродовольчими товарами повсякденного вжитку, а також для складування товарів, для здійснення діяльності з переробки продовольчих товарів у фабрикати та напівфабрикати, виготовлення продовольчих товарів, для розміщення офісу Орендаря.

Відповідно до пункту 3.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає Об`єкт оренди для проведення опоряджувальних робіт не пізніше ніж через 30 календарних днів з дати підписання цього Договору, що фіксується підписанням Сторонами Акту прийому передачі Об`єкта оренди для проведення опоряджувальних робіт, складеного за формою яку наведено в Додатку №2 до цього Договору (далі - Акт приймання передачі).

За умовами п. 3.2. Договору термін виконання Орендарем опоряджувальних робіт - 60 (шістдесят) календарних днів з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі Об`єкта оренди для проведення опоряджувальних робіт.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що види робіт, які виконують Сторони в Об`єкті оренди, вказані в Переліку робіт Орендаря та Орендодавця, який є Додатком №3 до цього Договору (далі - Додаток №3).

У відповідності до п. 3.6. Договору після закінчення проведення Орендарем опоряджувальних робіт, відповідно до пункту 3.2. Договору, та не пізніше ніж через 61 (шістдесят один) календарний день після підписання сторонами Акту прийому-передачі Об`єкта оренди для проведення опоряджувальних робіт, Сторони підписують Акт прийому-передачі Об`єкту оренди в орендне користування. Стан Об`єкта оренди, який передається у орендне користування Орендарю фіксується Сторонами в Акті прийому-передачі Об`єкта оренди в орендне користування. Підписання Орендарем Акту прийому-передачі Об`єкта оренди в орендне користування без зауважень є підтвердженням того, що на момент підписання такого Акту, в Об`єкті оренди відсутні явні недоліки, які можна виявити при звичайному прийнятті Об`єкта оренди.

Згідно з пунктом 3.7. Договору Орендар має право відмовитись від прийняття Об`єкта оренди для проведення опоряджувальних робіт якщо на момент передання Об`єкта оренди його стан не відповідає умовам цього Договору, а саме згідно положень 6.1.3., 6.1.5., 6.1.6.

Об`єкт оренди передається Орендодавцем і приймається Орендарем по Акті прийому-передачі Об`єкта оренди в орендне користування, в якому відображається відповідна інформація про Об`єкт оренди, його стан, складові, наявність приладів обліку, обладнання і т.д. (п. 3.8. Договору).

На виконання вимог пункту 3.1. Договору, 21.02.2022 між сторонами було складеного та підписано Акт приймання-передачі приміщення Об`єкта оренди в Опоряджувальні роботи.

Згідно з даним Актом приміщення мало наступні характеристики:

- Загальна характеристика Об`єкта Оренди, що передається: приміщення знаходиться в хорошому стані (пункт 1.1. Акту приймання-передачі);

- Технічний стан приміщень, інженерних мереж, обладнання та інших систем: приміщення знаходиться в хорошому стані (пункт 1.2. Акту приймання передачі);

- Електричні мережі та обладнання (включаючи системи освітлення): наявні (пункт 1.2.1 Акту приймання-передачі);

- Мережі водопостачання: водопостачання та водовідвення (пункт 1.2.2. Акту приймання-передач1);

- Сантехнічне обладнання: наявне (пункт 1.2.3. Акту приймання-передачі);

- Мережі припливно-витяжної вентиляції: домові та в цеху (пункт 1.2.5. Акту приймання-передачі)

- Оздоблення приміщень (підлога, стіни, стеля/перекриття): наявні, підкреслено наявність підлоги, стелі та перекриття (пункт 1.2.8. Акту приймання-передачі);

- Заповнення прорізів (вікна, двері, ворота): наявні, окрім воріт, підкреслено наявність вікон та дверей (пункт 1.2.9. Акту приймання-передачі);

- З урахування наведеного вище Об`єкт оренди прийнято Орендарем для проведення опоряджувальних робіт. Даний акт є невід`ємною частиною Договору (пункт 4 Акту приймання-передач1).

Також, на виконання п. 3.4. сторонами складено та підписано Додаток №3 до Договору в якому зазначено перелік робіт, які виконує можна зі сторін Договору.

Зокрема, згідно з Додатком № 3 визначено наступний перелік робіт, які повинен виконати Орендар:

- Влаштування перегородок в приміщенні Орендаря між технічними приміщеннями згідно технологічних потреб Орендаря (пункт 3.1.1. Додатку №3);

- Оздоблення приміщення Орендаря (пункт 3.1.2. Додатку №3);

- Встановлення металевих протипожежних дверей всередні Приміщення Орендаря з вогнестійкістю згідно норм визначених правилами пожежної безпеки (пункт 3. 2.1. Додатку №3);

- Оздоблення підлог під проектну позначку приміщень Орендаря (пункт 3.3.1. Додатку №3);

- Фарбування перекриття, інженерних комунікацій, влаштування підвісних стель на площах Орендаря (пункт 3.4.1. Додатку №3);

- Влаштування та виведення електропостачання до реклами Орендаря з лічильником електроенергії (пункт 3.5.1. Додатку №3);

- Виведення трубопроводів водопостачання та каналізації в приміщенні Орендаря згідно проекту будівлі (пункт 3.6.1.1. Додатку №3);

- Внутрішні розведення мережі трубопроводів, встановлення сантехнічних приладів та кінцевої запірної арматури в приміщення Орендаря (пункт 3.6.1.2. Додатку №3);

- Монтаж мереж кондиціонування по приміщенням Орендаря, за проектом вентиляції та кондиціонування будівлі згідно вимог Орендаря (пункт 3.6.2.1. Додатку №3);

- Влаштування електрощитової та монтаж устаткування щитової Орендаря (пункт 3.6.3.2. Додатку №3);

- Прокладення кабелів та дротів всередині Приміщення Орендаря (пункт 3.6.3.3. Додатку №3);

- Влаштування внутрішніх слабкострумових систем (пункт 3.6.4.1. Додатку №3);

- Прибирання приміщення, звільнення приміщення від будівельних матеріалів та сміття, що виникли в результаті діяльності Орендаря з подальшим його вивезенням за межі будівельного майданчику.

08.03.2022 Орендарем було надіслано Орендодавцю лист № 08/03-2022-3 про неможливість виконання опоряджувальних робіт у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин. Зокрема Орендодавець у листі посилався на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року в якому було засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про ведення воєнного стану в Україні (далі - Лист. ТПП).

В свою чергу, 30.05.2022 Орендодавець надіслав Орендарю лист № 30/05 в якому пославшись на умови укладеного між сторонами договору просило надати інформацію, щодо можливості підписання акту прийому-передачі приміщення в орендне користування у зв`язку із спливом 61 календарного дня з дати початку виконання опоряджувальних робіт та щодо сплати відповідних орендних платежів згідно з умовами Договору. Також, в названому листі вказано, що об`єкт оренди, в якому були розпочаті опоряджувальні роботи, на даний момент, після початку даних робіт, знаходиться в неналежному стані, крім цього ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" не має можливостей привести його в належний стан, адже таким чином відповідальність. будуть порушені вимоги договору та на ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" буде накладена відповідна відповідальність.

21.06.2022 Орендар направив Орендодавцю лист № 21/06-22 в якому повторно посилаючись на форс-мажорні обставини, пропонував продовжити виконання опоряджувальних робіт.

В свою чергу, Орендодавець 21.06.2022 надіслав Орендарю лист-вимогу (претензію) щодо виконання договірних зобов`язань в якому вимагав погасити заборгованість зі сплати авансового платежу та повернути другий екземпляр Додатку № 2 до Договору про приймання прийняття приміщення в Опоряджувальні роботи.

18.07.2022 Орендодавець 21.06.2022 надіслав Орендарю лист-вимогу (претензію) щодо виконання договірних зобов`язань в якій просив погасити заборгованість зі сплати авансового платежу та пені, а також погасити заборгованість зі сплати мінімальної щомісячної орендної плати за період із 22.04.2022 року по 17.07.2022 року у розмірі 996935, 48 (дев`ятсот дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень, 48 копійок) на протязі 14 календарних днів з дати виставлення даної Претензії за належним чином виставленим рахунком.

19.07.2022 року Орендодавець надіслав Орендарю повідомлення №19/07 в якому просив на виконання вимог пункту 6.3.4 Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 надати доступ до орендованого приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 для огляду його актуального стану та перевірки технічних підсобних приміщень. Також повідомлено, що відповідний огляд ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" має намір здійснити 28.07.2022, а тому просило надати відповідного представника для забезпечення даної дії.

За твердженням позивача, відповідачем таке повідомлення було проігноровано, не надано доступ до орендованого приміщення та не забезпечено участі свого представника задля огляду.

На підставі цього Орендодавцем було самостійно організовано огляд Об`єкта оренди згідно із Наказом Про проведення огляду приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.299 та надання інформації, щодо його поточного стану від 01.09.2022 року №1/x.

Згідно з докладною запискою, складеною представником позивача, зважаючи на неможливість доступу всередину приміщення, було виявлено наступні недоліки приміщення з урахуванням можливостей огляду:

- Демонтовано внутрішні перегородки в приміщенні, які на момент його передачі в оренду були присутні;

- Наявність будівельних лісів всередині приміщення;

- Наявність значної кількості будівельного сміття;

- Демонтаж плитки з підлоги, яка на момент передачі приміщення в оренду була присутня в приміщенні.

Листом від 18.08.2022 за Вих №1808/2022 Орендар повідомив Орендодавця про розірвання Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 в односторонньому порядку з 14.09.2022 та вимагало повернути гарантійний платіж.

В свою чергу, позивач у заяві-повідомленні від 09.09.2022 зазначив, що у зв`язку з невиконанням пункту 8.5.2. Договору, а саме порушення зобов`язань Орендаря по сплаті орендної плати протягом двох та більше місяців, ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" розриває Договір в односторонньому порядку. Договір вважатиметься розірваним на 30 календарний днів з дня отримання даного повідомлення ТОВ "ОМЕГА". ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" також вимагало в строки передбачені пунктом 8.9.3 Договору звільнити дане приміщення від свого будівельного майна, а також передати приміщення ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП".

16.01.2023 між сторонами було складено та підписано Акт повернення приміщення Об`єкта оренди згідно з Договором оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 в якому, серед іншого, вказано, що момент його повернення виявлено наступні недоліки приміщення, а саме: в приміщенні демонтована стеля, в приміщенні демонтовано підлогу, а саме плитку, в приміщенні демонтовано перегородки (стіни), значна кількість будівельного смітті, збито плитку на стінах та на підлозі, знаходиться значна кількість будівельного обладнання, демонтовано електричні проводи (залишено оголеними), демонтовано міжкімнатні двері, демонтовано між дверні перегородки (пункт 1.2. Акту). Технічний стан приміщень, інженерних мереж, обладнання інших систем: приміщення знаходиться у неналежному (несправному) стані (пункт 1.3. Акту повернення); Електричні мережі та обладнання (включаючи системи освітлення): демонтовано, залишено оголеними проводи (пункт 1.3.1. Акту повернення); Мережі водопостачання: наявні, відбулись роботи з сантехнічного обладнання (пункт 1.3.2. Акту повернення); Сантехнічне обладнання: роботи із сантехнічного обладнання (пункт 1.3.3. Акту повернення); Оздоблення приміщень (підлога, стіни, стеля/перекриття): демонтована плитка на підлозі стеля та плитка на стінах (пункт 1.3.8. Акту повернення); Заповнення прорізів (вікна, двері, ворота): демонтовано міжкімнатні двері, прорізи (пункт 1.3.9. Акту повернення); На момент повернення приміщення в ньому знаходилось наступне майно (обладнання та інші речі) Орендаря: будівельні ліси, будівельні тачки, рокла, сантехнічні груби, набір інструментів, шліфувальна машина, електричний щиток переносний (тимчасовий), плита стельова для підлоги, будівельний прожектор (пункт 1.4. Акту повернення); Сторони погодили, що майно Орендаря, що знаходиться в Об`єкті оренди на момент його повернення Орендодавцю, перелік якого зазначений в пункті 1.4. Акту; самостійно та за власний рахунок вивозиться з Об`єкту оренди Орендарем в день підписання даного акту (пункт 1.5. Акту повернення).

Даний Акт підписаний відповідачем з запереченнями, які викладені в окремому листі від 23.01.2023 в якому вказано, що не приймало та не використовувало спірне приміщення, жодної господарської діяльності у цьому приміщенні не здійснювало, а також не здійснювало у цьому приміщені оздоблювальні роботи. В Акті повернення від 16.01.2023 містяться твердження про те, що ТОВ «ОМЕГА» проводило демонтажні роботи в приміщені. Разом з тим, буд-які демонтажні роботи у цьому приміщенні ТОВ «Омега» не проводились, оскільки не мало доступу до цього приміщення. В свою чергу, демонтаж обладнання, яке зазначене у Акті про повернення від 16.01.2023 було здійснено саме - ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП", оскільки цей демонтаж проводився останнім відповідно до умов Договору оренди. Крім того, ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" здійснювало демонтаж тимчасових укріплень та конструкцій попереднього користувача, і не здійснило вивіз будівельного сміття. Майно, яке належить ТОВ "ОМЕГА" в приміщенні по вул. Миколаївська дорога, 299, у м. Одесса, відсутнє.

У відповідності до Акту повернення будівельного обладнання від 19.01.2023 складеного між ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" та ТОВ "ПРОМАЛЬЯНСБУД", останньому було повернуто його обладнання та сторони не мають претензій одна до одної.

Як стверджує позивач, та підтверджується наявними матеріалами справи, ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" 17.01.2023 звернулось до ПП "Зуммер Плюс" з листом в якому просило надати інформацію відносно робіт котрі були проведені приміщення за адресою місто Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299, загальною площею 876,9 мІ, що знаходиться у приватній власності ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП" та надати інформацію щодо вартості та переліку підготовчих та/або відновлюваних робіт в даному приміщення для того, щоб привести його в придатний для використання стан.

У відповідь на даний лист ПП "Зуммер Плюс" надано комерційну пропозицію від 03.03.2023 в якій зазначило, що в результаті проведеного на місті огляду приміщення встановлено наступне, а саме в приміщенні: 1) здійснено демонтаж плитки на підлозі; 2) здійснено демонтаж міждверних перегородок в приміщення; 3) здійснено демонтаж дверей; 4) здійснено демонтаж перегородок між підсобними приміщеннями; 5) здійснено демонтаж навісної стелі "Armstong"; 6) залишено значну кількість будівельного сміття. Для відновлення приміщення необхідно здійснити наступні підготовчі та будівельні роботи: 1) вивіз та прибирання будівельного сміття з приміщення; 2) закупівля необхідного будівельного матеріалу; 3) підготовка приміщення до будівельних робіт; 4) дійснення монтажних робіт, а саме: укладання плитки на підлозі, монтаж та улаштування міждверних перегородок, монтаж та улаштування перегородок між підсобними приміщеннями, монтаж навісної стелі "Armstong", встановлення дверей. Орієнтовна вартість вищевказаних робіт становить 3 000 000 грн.

Вподальшому, позивачем було надано до матеріалів справи висновок експерта №23-3377 від 09.08.2023 у відповідності до якого ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину площею 876,9 мІ за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299 станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно з Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року, складеного за формою яку наведено в Додатку №2 до Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022, становила з округленням: 33 991 275,00 грн. Ринкова вартість даного нерухомого майна станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року згідно із Договором оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 року, становила округленням: 29 149 033,00 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, ТОВ "ОДЕСРІТЕЙЛГРУП", з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнути з ТОВ "ОМЕГА" на свою користь шкоду у розмірі 4 035 201,67 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовив в їх задоволені в повному обсязі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ст. 16 ЦК України до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У відповідності до частин першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану недоговірну (деліктну) шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди, мають встановлювати наявність усіх елементів складу правопорушення у їх сукупності. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).

При розгляді даної справи, судова колегія приймає до уваги усталену судову практику Верховного Суду, у відповідності до якої у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №912/823/18, від 03.11.2021 у справі №922/1705/20, від 18.12.2020 у справі №922/3414/19, від 02.06.2022 у справі №920/821/18.

Слід зазначити, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку, як вже було вказано вище, між сторонами виникли правовідносини на підставі договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 за умовами якого, серед іншого, відповідач взяв на себе зобов`язання виконати опоряджувальні робіти протягом визначеного сторонами строку.

Позивач стверджує, що передав орендоване приміщення відповідачеві у відповідності до Акту приймання-передачі приміщення Об`єкта оренди в Опоряджувальні роботи від 21.02.2022 в якому зафіксовані характеристики об`єкта оренди та його стан.

Натомість, під час повернення об`єкту оренди, як зазначає позивач, останнім було зафіксовано та встановлено, що передане в оренду приміщення має недоліки, що зафіксовано в Акті повернення приміщення від 16.01.2023.

Даний Акт, за твердженням позивача, підтверджує фактичне завдання відповідачем шкоди.

В свою чергу, як вже було вказано вище, з боку відповідача такий Акт було підписано із зауваженнями, які викладено у листі від 23.01.2023 та в яких відповідач заперечує факт користування орендованим майном, здійснення будь-яких робіт, в тому числі демонтажних, а також знаходження в орендованому майні будь-якого належного ТОВ "ОМЕГА" майна.

Колегія суддів оцінюючи надані сторонами докази зазначає, що позивачем не надано, а наявні матеріли справи не містять належних та допустимих доказів, які б з урахуванням зауважень викладених відповідачем під час підписання Акту повернення приміщення від 16.01.2023, достеменно свідчили про те, що ТОВ "ОМЕГА" здійснювало будь-які дії щодо переданого в оренду майна, які призвело до його пошкодження, приведення в неналежний для використання стан тощо, та відповідно свідчили про завдання такими діями саме відповідача шкоди майну позивача.

Щодо наданого позивачем висновку судового експерта №23-3377 від 09.08.2023, яким останній обґрунтовує розмір завданої майнової шкоди, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається зі змісту вказаного висновку судового експерта вбачається, що на вирішення судової оціночно-будівельної експертизи було постановлено наступні питання:

1. Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину площею 876,9 мІ за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299 станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно із Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року, складеного за формою яку наведено в Додатку №2 до Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17 «січня» 2022?

2. Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину площею 876,9 мІ за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299 станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року згідно із Договором оренди нерухомого майна № 2.219 від 17.01.2022 року?

Судова експертиза проводилася на підставі копій наданих заявником документів, а саме:

- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;

- інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна;

- акту прийому-передачі №2 нежитлового приміщення на магазин, що розташовано за адресою: м. Одеса, Вул. Миколаївська дорога, 299, загальною площею 950,4 кв.м, залишковою балансовою вартістю - 426 577,00 грн від ТОВ «ЛУТОЦ» до статутного капіталу ТОВ «Одесрітейлгруп» за Розподільчим балансом від 30.11.2015;

- договору № 23219 оренди нерухомого майна від 17.01.2022 на нежитлове приміщення на першому поверсі Житлової будівлі, що розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Миколаївська дорога, будинок 299, площа об`єкта оренди 876.9 кв.м;

- Додатку №2 до Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17 січня 2022 року, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299, площею 876,9 кв.м від 21.02.2022;

- акту повернення приміщення Об`єкта оренди згідно із Договором оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 року, а саме нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299, площею 876,9 кв.м станом на 16.01.2023;

- технічного паспорту на нежитлове приміщення магазину в будинку № 299 по вул. Миколаївська дорога, м. Одеса від 26.04.2012, загальною площею 950,4 кв.м.

За результатами проведення вказаного експертного дослідження, судовим експертом зроблено наступний висновок:

1) ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину площею 876,9 мІ за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 299 станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно з Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року, складеного за формою яку наведено в Додатку №2 до Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022, становила з округленням: 33 991 275,00 грн;

2) ринкова вартість даного нерухомого майна станом на 16.01.2023 року з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року згідно із Договором оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 року, становила округленням: 29 149 033,00 грн.

Судовий експерт у вказаному висновку посилався на те, що згідно з заявою від 29.06.2023 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи метою даної оцінки є визначення ринкової вартості нежитлових приміщень магазину, а тому в якості бази оцінки для даного об`єкта прийнята ринкова вартість.

У висновку судовий експерт також послався на п. 12а Постанови №20 Пленуму Верховного суду України у відповідності до якого під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Національний стандарт №1, що регулює порядок проведення експертної оцінки, згідно з яким ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. У кожному разі, певна ринкова вартість об`єкта продажу являє собою імовірну величину (або інтервал величин), яка може змінюватися в процесі експозиції, як у бік збільшення, так і у бік зменшення.

Тобто, у даному випадку судовим експертом, за відповідною заявою позивача та поставленими останнім питаннями, було надано висновок саме щодо ринкової вартості переданий в оренду відповідачеві нежитлових приміщень, тобто вартості, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем.

Однак, у даному випадку спірні відносини не стосуються відчуження спірного майна, та відповідно визначення його ринкової вартості. Натомість, заявлені позивачем вимоги спрямовані на стягнення з відповідача майнової шкоди, яка полягає у тому, що передане в оренду майно було повернуто в стані, який не придатний для подальшого використання майна.

До того ж, колегія суддів зазначає, що у вказаному висновку судовий експерт, оцінюючи технічний стан переданого в оренду майна виходив із відомостей (характеристик), які вказані сторонами у Актах приймання передачі нежитлових приміщень магазину (об`єкта оренди) та повернення нежитлових приміщень магазину (об`єкта оренди).

В свою чергу, наданий позивачем висновок судового експерта №23-3377 від 09.08.2023 не містить жодних посилань, оцінки, висновків тощо про те, що вказані та виявлені позивачем у Акті повернення нежитлових приміщень магазину (об`єкта оренди) недоліки складають майнову шкоду завдану позивачеві та її вартість.

Тобто, на вирішення судового експерта не ставилось, та відповідно останнім не вирішувалось, питання щодо обсягу та вартості майнової шкоди, яка за твердженням позивача була завдана діями відповідача. Зокрема, й з урахуванням зауважень позивача, які вказані останнім в Акті повернення нежитлових приміщень магазину (об`єкта оренди).

До того ж, колегія суддів зазначає, що у вказаному висновку судовий експерт, оцінюючи технічний стан переданого в оренду майна виходив із відомостей (характеристик), які вказані сторонами у Актах передання та повернення нежитлових приміщень магазину (об`єкта оренди).

При цьому, жодних посилань на інші документи, які б свідчили про первинний стан переданого в оренду майна та його стан на час повернення (зокрема, договору купівлі-продажу такого майно із зазначенням його вартості, актів проведення певного виду робіт, їх вартості, визначення вартості відновлювального ремонту тощо), та які б достеменно свідчили про вартість завданої майнової шкоди з боку відповідача, ані наданий позивачем висновок судового експерта, ані інші наявні у матеріалах справи докази не містять.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 було задоволено клопотання про виклик у судове засідання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Ірину Билєнок для надання пояснень щодо висновку експерта за результатами судової оціночно-будівельної експертизи №23-3377 від 09.08.2023 у справі № 916/2180/23, зокрема для роз`яснення таких питань:

- Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) мав Об`єкт оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, з урахуванням технічного стану згідно із Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року та з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року?

- Яка залишкова вартість амортизації в Об`єкті оренди з урахуванням технічного стану згідно із Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року та з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року?

- Який технічний стан Об`єкту оренду за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, був з урахуванням технічного стану згідно із Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року та з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року?

- Чи потребував Об`єкт оренди за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, капітального ремонту, зокрема капітального ремонту стелі та підлоги?

- Чи відповідає Об`єкт оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 проектно-технічній документації на їх будівництво (капітальний ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Яка вартість (дійсна, ринкова, залишкова, спеціальна, інвестиційна тощо) Об`єкту оренди, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколавїська дорога, 299, з урахуванням технічного стану згідно із Актом приймання-передачі Об`єкта оренди в опоряджувальні роботи від 21.02.2022 року та з урахуванням технічного стану згідно із Актом повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 року?

У поясненнях наданих до суду першої інстанції, судовий експерт Ірина Билєнок повідомила, що при проведенні експертизи технічний стан нежитлових приміщень магазину, загальною площею 876,9мІ, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 приймався відповідно до Акту приймання-передачі Об`єкта оренди в від 21.02.2022 року, складеного за формою яку наведено в Додатку №2 до Договору оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022 та Акту повернення приміщення Об`єкта оренди від 16.01.2023 згідно із Договором оренди нерухомого майна № 23219 від 17.01.2022.

Також, судовим експертом зазначено, що через відсутність відповідних методик, не можливо визначити технічний стан будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо на дату минулу по відношенню до дати проведення експертизи.

Щодо питання про відповідність Об`єкта оренди, проектно-технічній документації на їх будівництво (капітальний ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним тощо), судовий експерт зазначила, що таке питання може бути вирішене під час проведення судової будівельно-технічної експертизи, після надходження до ОНДІСЕ, відповідно до чинного законодавства, процесуального документу про призначення експертизи, складеного уповноваженою на те особою (органом), або укладеного договору з експертною установою, за письмовим зверненням особи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судовим експертом у висновку за результатами судової оціночно-будівельної експертизи №23-3377 від 09.08.2023 не вирішувалось питання щодо завдання та вартості матеріальної шкоди, яка є предметом даного спору.

Слід також наголосити на тому, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2024 по цій справи було призначено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизи, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судового експерта поставлено наступні питання:

1) Коли, ким, відповідно до якого проекту та за якою вартістю було здійснено капітальний ремонт в Об`єкті оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299?

2) За якою вартістю відповідно до проектно-кошторисної документації було здійснено. Ремонт та оздоблення стелі та підлоги в Об`єкті оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299?

3) Які матеріали були використано при ремонті та оздоблені стелі та підлоги в Об?екті оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, яка вартість цих матеріалів?

4) Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) мав Об`єкт оренди, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, станом на 17.01.2022, зокрема фізичний знос стелі та підлоги?

5) Яка залишкова вартість амортизації в Об`єкті оренди станом на 17.01.2022, зокрема стелі та підлоги?

6) Який технічний стан Об`єкту оренди за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, був станом на 17.01.2022? ??

7) Чи потребував Об`єкт оренди за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, капітального ремонту, зокрема капітального ремонту стелі та підлоги?

8) Які саме пошкодження в Об`єкті оренди за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, було завдано Орендодавцем при виконанні умов договору оренди, а саме: демонтаж торгового холодильного та виробничого обладнання, окрім вентиляції тощо?

9) Яка вартість (дійсна, ринкова, залишкова, спеціальна, інвестиційна тощо) Об`єкту оренди, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299, станом на дату звернення Позивача до суду з цим позовом?

Як свідчать наявні матеріли справи, експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України було неодноразово заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

В свою чергу, позивач в поясненнях наданих до суду щодо витребуваних експертами документів зазначив зокрема про те, що у товариства відсутній перелік документів та відомості відносно проведення капітального ремонту в приміщенні, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Миколаївська дорога 299, так як дане приміщення було отримано ТОВ «ОДЕСРІТЕЙЛГРУП» в результаті реорганізації. До того ж, попереднім власником приміщення ремонтні роботи проводили господарським способом, без залучення підрядних організацій в залежності від виробничих та/або інших потреб попереднього власника приміщення, які були необхідні для здійснення ним господарської діяльності в конкретний момент часу.

Інших, затребуваних експертом додаткових документів ТОВ «ОДЕСРІТЕЙЛГРУП» також не було надано із посиланнях на їх відсутність.

Разом з цим, експертна установа повідомила суд про неможливість проведення експертного дослідження, оскільки після вивчення наданих матеріалів справи встановлено, що клопотання експерта повному обсязі не задоволені, запитані у клопотаннях додаткові матеріали не надано, що виключає можливість проведення повного всебічного дослідження з питань, зазначених у резолютивній частині ухвали від 13.02.2024.

Колегіє суддів не приймається до уваги даний позивачем лист ПП "Зуммер Плюс" від 03.03.2023 в якому вказано орієнтовну вартість виконання робіт у спірному приміщенні, яка становить 3 000 000 грн, оскільки такий лист не є та не може вважатись висновком експерта, спеціаліста, оцінювача тощо, а також не містить посилань на відповідні дослідження та докази, з якого можливо достеменно встановити вартість відновлювальних робіт, та відповідно, вартість майнової шкоди, яка є предметом даного спору.

Щодо посилання апелянта на те, що перелік відновлювальних робіт, наведений ПП "Зуммер Плюс" у вказаному листі, корелюється з переліком робіт, наведеним у висновку експерта, колегія суддів зазначає, що як у вказаному листі, так й у висновку судового експерта, який був виготовлений на замовлення позивача, перелік недоліків збігається з тим, що вказаний сторонами в Акті повернення приміщення (Об`єкта оренди). Жодних посилань на інші докази, які б свідчили про розмір та вартість завданої майнової шкоди, яка зокрема полягає у здійсненні відновлювальних ремонтних робіт, ані вказаний лист ПП "Зуммер Плюс", ані висновок судового експерта не містять.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що наведені в обґрунтування позовних вимог докази не доводять розмір майнової шкоди на відшкодуванні якої наполягає позивач, що є підставою для відмови у позові та зумовлює залишення оскаржуваного рішення без змін.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 по справі №916/2180/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.08.2025.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.