ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
31.07.2025 Справа №19/222
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,
при секретарі судового засідання Курасові А.В.,
у справі за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ,
до відповідача 1, Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», м.Макіївка Донецької області,
до відповідача 2, Державного підприємства «Макіїввугілля», м. Макіївка Донецької області,
про стягнення солідарно заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою в розмірі 357100,04 грн., з яких 347869,04 грн. основного боргу, 9231,00 грн. пені до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України, -
за участю представників:
від заявника: Гулий Т. С. - самопредставництво;
від прокурора: не з`явився;
від позивача: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Донецької області перебувала справа №19/222 за позовною заявою заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ, до відповідача 1, Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», м. Макіївка Донецької області, до відповідача 2, Державного підприємства «Макіїввугілля», м. Макіївка Донецької області, про стягнення солідарно заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою в розмірі 357100,04 грн., з яких 347869,04 грн. основного боргу, 9231,00 грн. пені до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України
Для розгляду справи визначено суддю Дучал Н.М.
Судове провадження у справі закінчено ухваленням рішення 05.10.2009, яким у справі №19/222 задоволено частково позов, стягнуто з Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», м.Макіївка Донецької області до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України 347869,04 грн. боргу за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою згідно договору №23 від 23.08.2005; стягнуто з Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», м.Макіївка Донецької області, на користь Державного бюджету України 3478,69 грн. державного мита; стягнуто з Державного відкритого акціонерного товариства «Макіїввуглебуд», м.Макіївка Донецької області, на користь Державного бюджету України 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; у задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.
У зв`язку з відрахуванням зі штату судді Дучал Н.М., згідно з розпорядженням керівника апарату суду №02-01/46 від 03.07.2025 призначено повторний автоматичний розподіл справи №19/222. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 для розгляду справи №19/222 визначено суддю Кротінову О.В.
прийняти заяву до розгляду;
видати дублікат наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 про стягнення з Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд» на користь Міністерства вугільної промисловості України, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, б.4, ідентифікаційний код 3833561 - заборгованість у сумі 347869,04 гривень;
поновити пропущений строк для пред`явлення наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 про стягнення з Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд» на користь Міністерства вугільної промисловості України, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, б.4, ідентифікаційний код 3833561 - заборгованість у сумі 347869,04 гривень;
Додано документи згідно переліку.
Ухвалою суду від 24.07.2025 відновлено частково, з ініціативи Господарського суду Донецької області, втрачену справу №19/222 за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ, до відповідача 1 Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», м.Макіївка Донецької області, до відповідача 2 Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області, про стягнення солідарно заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою в розмірі 357100,04 грн., з яких 347869,04 грн. основного боргу, 9231,00 грн. пені до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України, в межах процесуальних документів, доступних в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».
Станом на дату судового засідання заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Інші учасники справи не з`явились.
Дослідивши підстави та обставини подання заяви Міністерства енергетики України в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 до виконання, суд виходить з такого.
Обґрунтуванням вимог у цій частині виступають твердження заявника, відповідно до яких ним 26.11.2024 під час опрацювання інформації для надання звіту Київській міській прокуратурі щодо стану виконання судових рішень у справах про повернення безвідсоткових бюджетних позик, наданих у 2005 році підприємствам та організаціям Міненерговугілля для погашення заборгованості з виплати заробітної плати, Міністерством енергетики України виявлено відсутність виконавчого листа у справі №19/222. У зв?язку із цим, Міністерство енергетики України невідкладно звернулось із листом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо надання інформації про перебування на виконанні, зокрема, виконавчого листа виданого на виконання рішення у справі №19/222. Із відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вбачається, що на виконанні у Мирноградському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області (нині Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №24887444 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222.
24.12.2010 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, боржник перебуває в стані припинення, проте, це не може свідчити про його повну ліквідацію.
Відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 29.08.2007 у справі №27/1516 Державне відкрите акціонерне товариство «Вуглебуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вручення ліквідатору боржника наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222.
Разом з цим, управління зазначило, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження з примусового виконання інших виконавчих документів, виданих на підставі рішень Господарських судів Донецької та Луганської областей на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та у приватних виконавців не перебувають та зареєстрованими не значаться.
Звернуто увагу, що Державне відкрите акціонерне товариство «Вуглебуд» перебуває на тимчасово непідконтрольній території України, а тому, відсутня можливість надіслати запит щодо надання інформації про стан виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222.
Зауважено, що відповідно до глави ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Передані до архіву виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Відтак, неможливо надати копії супровідних листів, якими державним виконавцем направлено наказ до ліквідаційної комісії (або ліквідатора), копії наказу, який перебував на виконанні, не уявляється можливим, оскільки закінчився строк зберігання виконавчого провадження в архіві.
Вважають, що судовий наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 втраченим.
Зазначено, що наразі рішення суду по справі №19/222 залишається не виконаним.
Заявником вказано, що боржником не виконується рішення з 2009 року, чим порушуються права та інтереси Міністерства енергетики України, як правонаступника стягувача. У зв`язку з неодноразовою реорганізацією Міністерства енергетики України наразі відсутній виконавчий документ у справі №19/222 та будь-які дані щодо його повернення до Міністерства. У матеріалах справи не містяться докази належного вручення наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 Міністерству вугільної промисловості України або його правонаступникам та/або втрати виконавчого документа з вини стягувача.
В силу об`єктивних причин Міністерство енергетики України не мало змоги з`ясувати місцеперебування виконавчого листа, оскільки не було стороною виконавчого провадження і не могло знати про його існування, що, як наслідок, зумовило неможливість пред`явлення виконавчого документа до виконання у передбачений законодавством строк. Зауважено, що заявник одразу проявив зацікавленість у пошуку виконавчого документа та 26.11.2024 звернувся до органів ДВС з метою отримання відповідної інформації.
Відтак, вважає поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222, оскільки виконавчий документ є втраченим, рішення суду залишається не виконаним, в той час як виконання рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим.
На підтвердження викладеного надано копію листа Міністерства енергетики України №26/1.3-17.2-2629 від 06.02.2025 та копію листа Східного міжрегонального управління Міністерства юстиції №6881/6041-5-25/15.1 від 24.02.2025.
Наведено посилання на судову практику, зокрема, постанову Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-711цс15; постанову Верховного Суду від 23.09.2020 у справі 27/2-3538/10; рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012, від 26.06.2013 у справі №5-рп/2013; постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до приписів ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.
Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. Відновлення процесуального строку означає лише, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений. Тобто відновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується. Питання про відновлення строку може бути порушено лише після закінчення процесуального строку.
Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З обставин, встановлених ухвалою суду від 31.07.2025 у справі №19/222 вбачається, що наказ Господарського суду Донецької області у справі №19/222 видавався 16.10.2009.
Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №24887444 відкрито 15.12.2010, статус: завершено.
Згідно листа №6881/6041-5-25/15.1 від 24.02.2025 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 24.12.2010 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
У редакцій ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час повернення виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив три роки.
Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» у приведеній редакції відзначала, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.
За змістом п. 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Отже, є наявними достатні підстави вважати строк пред`явлення наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 до виконання таким, що сплинув на час набуття Міністерством енергетики України права вимоги сум до Державного відкритого акціонерного товариства «Вуглебуд», що підтверджені та стягнуті рішенням Господарського суду Донецької області від 05.10.2009 у справі №19/222.
Заявником, поряд із зверненням до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, вказано про невідкладне звернення 26.11.2024 із листом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо з`ясування стану виконавчого провадження.
Проте, такий, як і відповіді на нього, до матеріалів справи не додано.
З огляду на що, надати ним оцінку суду та врахувати під час розгляду заяви не є можливим.
З листа №26/1.3-17.2-2629 від 06.02.2025 слідує звернення Міністерства енергетики України до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції з проханням надати копії супровідних листів, якими державними виконавцями направлено накази до ліквідаційних комісій (або ліквідаторів), зокрема, у справі №19/222, та у разі наявності надати копії наказів, які перебували у виконавчому провадженні, зокрема, Мирноградському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні №24887444 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222.
У відповідь на вказане звернення Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України листом №6881/6041-5-25/15.1 від 24.02.2025 повідомило, що у Мирноградському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (нині Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №24887444 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222, в якому 24.12.2010 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Повідомлено про неможливість надати копії супровідних листів про направлення державними виконавцями наказів до ліквідаційних комісій (або ліквідаторів), копій наказів, які перебували на виконанні, оскільки закінчився строк їх зберігання.
Як слідує з встановлених обставин, реорганізація Міністерства вугільної промисловості України відбувалась декілька разів, а саме:
- у 2010 році, на виконання рішення про утворення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, реорганізувавши Міністерство палива та енергетики України, Міністерство вугільної промисловості України;
- у 2019 році відбулась реорганізація Міністерства енергетики та вугільної промисловості України шляхом приєднання до Міністерства енергетики та захисту довкілля.
У 2020 році прийнято рішення про перейменування Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України, що не є реорганізацією.
Таким чином, Міністерство енергетики України в результаті низки реорганізацій є правонаступником прав, обов`язків та майна Міністерства вугільної промисловості України, в тому числі й у справі №19/222, з 2019 року після приєднання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до Міністерства енергетики та захисту довкілля, яке в подальшому перейменовано в Міністерство енергетики України.
Тобто, з`ясування наявності активу Міністерства вугільної промисловості України, яким є грошові кошти, стягнуті на його користь рішенням Господарського суду Донецької області від 05.10.2009 та право вимоги на які набуто Міністерством енергетики та захисту довкілля (пізніше Міністерство енергетики України) у 2019 році, розпочато лише 26.11.2024 під час опрацювання інформації для надання звіту Київській міській прокуратурі.
У період 2019-2024 років заявником жодних дій з виявлення активу не вчинено.
Представником заявника у судовому засідання пояснено, що структурними підрозділами Міністерства вугільної промисловості України, в обов`язки яких входило, зокрема, ведення обліку внутрішньої документації та архівної роботи, під час реорганізацій та змін місць розташування було втрачено наявні у Міністерства матеріали справи №19/222. Збереглись окремі процесуальні документи, проте з них неможливо встановити обставини щодо виконання рішення. У зв`язку з чим Міністерство енергетики України не могло самостійно відслідкувати процес виконання рішення у вказаній справі. Не є можливим надати суду копію виконавчого документа у справі №19/222. Через дуже часті реорганізації та зміни місць розташування Міністерства було втрачено необхідні документи, в тому числі архівні. Таке визначає як звичайний фактор за вказаних обставин.
Одночасно, суд з такими твердженнями погодитись, як і визнати такі поважними, не може.
Згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №879 від 02.09.2014, облік активів державних установ є обов`язковим та повинен вестись за будь-яких умов у строки, визначені встановленими нормативами.
Отже, систематичність обліку виступає противагою твердження відсутності інформації щодо наявності рішення та його виконання, і як наслідок спростовує поважність причин звернення до виконавчого органу лише наприкінці 2024 року.
Підставою виступило недотримання приписів, встановлених ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.
Тобто, Міністерством енергетики України вчинено перше звернення про поновлення строку на пред`явлення наказу майже через 4 місяці після отримання актуальної інформації від уповноважених органів.
Вказане у сукупності не свідчить про невідкладність, важливість та терміновість порушеного перед судом питання для заявника.
Як вже було зазначено, за правилами ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, пропущений строк може бути поновлено, з причин, визнаних судом поважними.
Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі №27/2-3538/10 виснував, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Отже, поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.
Законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено, та чи підлягає він поновленню.
Суд може поновити пропущений строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.
Для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню до суду, у зв`язку з чим заявник має довести суду їхню наявність та непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених строків.
Разом із тим, з наданих заявником документів наявність означених вище обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, не встановлено.
Як наслідок, в частині вимог про видачу дубліката наказа Господарського суду Донецької області від 16.10.2009 у справі №19/222 слідує таке.
Згідно з підп. 19.4 п.19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Беручи до уваги викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, однією з обов`язкових умов видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Обставини справи вказують на сплив строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», що кореспондується з приписом ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, передбачено право звернення стягувача з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як зазначено вище, підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання судом не встановлено.
З огляду на викладене, є такими, що відсутні підстави вчинення процесуальної дії згідно підп. 19.4 п. 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 236, 240, 329 Господарського процесуального кодексу України, п. 19-4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
2. У судовому засіданні 31.07.2025 проголошено скорочену (вступна та резолютивна частини) ухвалу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України./
4.Повна ухвала складена 04.08.2025.
Суддя О.В. Кротінова