СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Харків Справа № 905/180/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

без виклику представників учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу ФОП Абраменко В.А. (вх. № 1159Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 (ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників учасників справи, повний текст якого складено та підписано у приміщенні господарського суду Донецької області 01.05.2025 суддею Говорун О.В.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги"

до Фізичної особи-підприємця Абраменко Віта Андріївна

про стягнення заборгованості у розмірі 123 745,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Абраменко Віти Андріївни про стягнення 123745,27 грн., з яких: 105 474,48 грн. сума боргу за спожиту у жовтні-грудні 2023 електричну енергію; 3 748,04 грн. сума 3% річних, нарахованих у період з 13.11.2023 по 31.01.2025 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за електроенергію, спожиту у жовтні-грудні 2023 року; 14522,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за електроенергію, спожиту у жовтні-грудні 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1132 від 31.07.2023 в частині здійснення своєчасної оплати за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Абраменко Віти Андріївни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (вул. Січових стрільців, 4 Д, м. Дніпро, 49001, ідентифікаційний код юридичної особи - 42086719) заборгованість в розмірі 105474 (сто п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн 48 коп., 3 % річних в розмірі 3715 (три тисячі сімсот п`ятнадцять) грн 59 коп. та інфляційні втрати у розмірі 11462 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві) грн 73 коп.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- на виконання умов укладеного сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг позивачем відповідачу була поставлена електрична енергія та виставлені рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, а саме: №1132 за жовтень 2023 року на суму 27239,77 грн; №1132 за листопад 2023 року на суму 51689,75 грн; №1132 за грудень 2023 року на суму 35474,06. Також, позивачем були складені відповідні акти приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2023 року на суму 27239,77 грн, за листопад 2023 року на суму 51689,75 грн, за грудень 2023 року на суму 35474,06 грн, (а.с.15-17);

- в порушення вимог законодавства та умов договору договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлену позивачем електричну енергію не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 105474,48 грн підлягає задоволенню повністю;

- перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, місцевий господарський суд визнав його частково обґрунтованим, а саме: на суму 3715,59 грн., а решту нарахованої позивачем суми 3% річних - нарахованою помилкова;

- перевіривши розрахунок інфляційних втрат, місцевий господарський суд визнав його частково обґрунтованим, а саме: на суму 11462,73 грн., а решту нарахованої суми інфляційних втрат нарахованою помилково;

- доводи відповідача щодо споживання електричної енергії іншими особами слід відхилити, оскільки відповідачем не надано суду доказів виконання вимог пункту 4.27 ПРРЕЕ щодо повідомлення споживачем електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією;

- відповідач зверталась до правоохоронних органів щодо захоплення невідомим особами приміщення кафе в квітні 2023 року, в той час як заява про приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг №1132 підписана 31.07.2023, а заборгованість утворилась за період жовтень-грудень 2023 року, що також свідчить про необгрунтованість доводів відповідача щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості у спірний період через споживання електроенергії іншими особами.

Не погодившись із вищевказаним рішенням ФОП Абраменко В.А. звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у позивача зобов`язань з оплати електроенергії як у споживача , оскільки: з лютого 2022 року Нікішина К.С., яка орендувала у відповідача кафе, фактично припинила підприємницьку діяльність, а відповідач закрила об`єкт, який споживав електроенергію, та виїхала з м. Дружківка у зв`язку з військовими діями; у квітні 2023 року дізналася про самовільне захоплення приміщення, що підтверджується зверненням відповідача до правоохоронних органів і внесенням відповідних даних до ЄРДР;

- фізичні особи, які не займаються підприємницькою діяльністю, не підпадають під дію певних положень ПКЕЕ, що регулюють відповідальність за споживання електроенергії, однак у випадках, коли треті особи споживають електроенергію без згоди власника приміщення, і власник повідомив про це постачальника та вжив всіх можливих заходів для запобігання такому споживанню, відповідальність може бути знята з власника;

- судом не надав оцінки обставинам форс-мажору, що виникли внаслідок збройного конфлікту, а також доводам про відсутність фактичного доступу до майна, неможливості здійснення господарської діяльності, не враховано факт неодноразових звернень відповідача до АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з проханням відключити об`єкт від електропостачання, тоді як покладення на відповідача обов`язку сплатити за спожиту третіми особами електроенергію суперечить засадам добросовісності та розумності, передбаченим статтями 3, 6, 13 ЦК України

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 справу № 922/4277/24 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Абраменко В.А. на рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 та вирішено справу розглядати без повідомлення учасників справи.

Також даною ухвалою встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також строк для подання заяв та клопотань до 07.07.2025.

13.05.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ФОП Білостоцького А.А. просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2025 року у справі №922/4277/24 залишити без змін. Також просить стягнути з ТОВ Український торгівельний будинок на користь ФОП Білостоцького А.І. судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним розглядом у розмірі 20 000,00 гривень.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що:

- договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1132, укладений між позивачем та відповідачем, не встановлює, що обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається на третіх осіб та не створює такого обов`язку для третьої особи, а навпаки, передбачає, що зобов`язання за договором щодо оплати здійснюється Споживачем за Договором особисто;

- саме відповідач за умовами договору прийняв на себе зобов`язання оплачувати поставлену у спірні приміщення електричну енергію і фактичне споживання такої енергії іншою особою, зокрема і за відсутності згоди відповідача на вказане, не звільніє його від прийнятих на себе за договором зобов`язань щодо оплати такої енергії.

Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до п.3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

З 01.01.2019 ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" виконує функції постачальника універсальних послуг, протягом періоду визначеного абз.4 п.13 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон).

За змістом абз.5 п.13 розділу XVII Закону, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно з п.7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

31.07.2023 відповідач, ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг офіційному сайті позивача в Інтернет на сайті https://www.dn.yasno.com.ua/, приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір), що підтверджується заявою-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1132 (а.с.25).

Додатковою угодою №1 до договору №1132 від 08.08.2023 сторони дійшли згоди, що договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, при цьому відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами з 01.05.2023, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (а.с.24).

Додаток 2 до договору - комерційна пропозиція "Універсальна" постачальника універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" для малих непобутових споживачів (а.с. 36-38).

Відповідно до п.1.1 договору, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі-договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - споживач) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком до цього договору.

Згідно з п.2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.7 договору, ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно з п.5.8 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п.5.10 договору).

Відповідно до п.5.4, 5.6, 5.7 Комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строк не більше 5-ти робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку. Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі "Особовий кабінет не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду… У разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1 договору).

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, позивачем відповідачу була поставлена електрична енергія та виставлені рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, а саме: №1132 за жовтень 2023 року на суму 27239,77 грн; №1132 за листопад 2023 року на суму 51689,75 грн; №1132 за грудень 2023 року на суму 35474,06. Також, позивачем були складені відповідні акти приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2023 року на суму 27239,77 грн, за листопад 2023 року на суму 51689,75 грн, за грудень 2023 року на суму 35474,06 грн, (а.с.15-17).

Зазначені рахунки та акти за жовтень - грудень 2023 року направлені на електронну адресу відповідача.

Відповідачем частково було сплачено заборгованість, що підтверджується виписками по особовому рахунку.

Відповідно до абз. 2 п. 4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

З урахуванням зазначеного, після погашення нарахувань за попередній розрахунковий період, який не увійшов до позовного, в рахунок погашення нарахувань за розрахунковий період жовтень 2023 року зараховано 8929,10 грн, як надлишок оплати від 25.07.2024 на суму 40000,00 грн (а.с.21).

Таким чином, позивачем за період жовтень-грудень 2023 року за спожиту електричну енергію відповідачу нараховано 114403,58 грн, яку частково сплачено останнім на суму 8929,10 грн.

Отже, як зазначає позивач, заборгованість відповідача за жовтень-грудень 2023 року перед позивачем за спожиту електричну енергію складає 105474,48 грн.

Згідно з відповіддю оператору системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі", фактичний обсяг споживання з жовтня по грудень 2023 року по точках комерційного обліку відповідача склав 14458 квт/год (а.с.39-43).

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати поставленої позивачем електроенергії, позивач звернувся із позовом у даній справі про стягнення з відповідача 123745,27 грн., з яких: 105 474,48 грн. сума боргу за спожиту у жовтні-грудні 2023 електричну енергію; 3 748,04 грн. сума 3% річних, нарахованих у період з 13.11.2023 по 31.01.2025 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за електроенергію, спожиту у жовтні-грудні 2023 року; 14522,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за електроенергію, спожиту у жовтні-грудні 2023 року.

Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору до виконання.

Разом з цим, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними.

Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18)).

З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (див. пункт 220 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 917/1212/21 (провадження № 12-24гс23)).

Як стверджує відповідач, у квітні 2023 року вона дізналася, що невідомі особи у військовій формі зі зброєю захопили і вже деякий час проживають в приміщенні кафе «Дракон», до якого здійснювалося електропостачання позивачем у спірний період. При цьому, як вказує відповідач, зазначені невідомі особи змінили замки у вході в приміщення та заблокували її доступ до зазначеного об`єкта.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач подавала звернення про вчинення кримінального правопорушення до ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

15 травня 2023 року на адресу відповідача надійшов лист №777/202/01-2023 від відділу поліції №1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про відмову внесення відомості до ЄРДР.

Згодом ОСОБА_1 було подано до Дружківського міського суду скаргу на бездіяльність слідчого (невнесення відомостей про вчинене правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань)

Ухвалою Дружківського міського суду від 08.06. 2023 зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внести відомості до ЄРДР.

16 червня 2023 року ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надіслав листа про внесення відомостей до ЄРДР.

Окрім цього, 24.05.2023 відповідач звернулась до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» із заявою, в якій повідомила що 25.04.2025 невідомі особи у військовій формі і зі зброєю захопили приміщення кафе «Дракон», яке належить відповідачу та розташоване за адресою: м. Дружківка, вул. Енгельса, б. 83 В, викрали обладнання, змінили замки, розташувались у ньому та звільняти приміщення відмовляються. При цьому, як повідомила відповідач, міська військова адміністрація жодних заходів для поновлення конституційних прав ОСОБА_1 не здійснює, а люди, які захопили приміщення, несанкціоновано використовують електроенергію у великій кількості. Також у вказаній заяві відповідач повідомила, що не має намір, а також можливості сплачувати за використану даними особами електроенергію, у зв`язку з чим просить вжити заходів щодо відключення кафе «Дракон» від мереж електропостачання. Також із заявою від 24.05.2023 аналогічного змісту відповідач зверталась і до голови Дружківської міської військової адміністрації. До копій зазначених заяв додані відповідні поштові квитанції про їх відправку.

Однак зазначені звернення ОСОБА_1 не були задоволені і заходів щодо відключення приміщення за адресою: АДРЕСА_2 здійснено не було.

Враховуючи викладене, відповідач, діючи добросовісно, вжила всіх залежних від неї заходів щодо завчасного повідомлення уповноважених органів та організацію енергопостачання про споживання електроенергії у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 сторонніми особами, про відсутність у неї доступу до вказаного приміщення, а також просила відключити електропостачання у вказаному приміщенні тоді як ані уповноваженими органами, ані організаціями з електропостачання не було вжито відповідних заходів щодо відключення вказаного приміщення від електропостачання та щодо захисту та відновлення прав відповідача як споживача електроенергії.

При цьому покладення на відповідача, який діяв добросовісно, оплати за електроенергію, яку споживали інші особи, а також нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційний втрат не відповідає принципам розумності, добросовісності та справедливості, а отже є недопустимим.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: допустимість, относимість, достовірність та імовірність.

Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття «допустимість доказів», яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатньо вірогідні докази того, що у спірний період вона не споживала електроенергію в приміщенні за адресою: м. Дружківка, вул. Енгельса, б. 83 В, через несанкціоноване проникнення до нього невідомих осіб, про що завчасно повідомила уповноважені органи влади та постачальника, які не вжили відповідних заходів. При цьому вказані докази переважають докази, надані позивачем в обґрунтування позову, а тому доводи відповідача у спростування позову видаються більш вірогідними, аніж доводи, наведені позивачем.

Отже колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності достатніх правових підстав для часткового задоволення позову.

Зважаючи на вищенаведене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення, яким в позові слід відмовити.

В решті рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Абраменко В.А. (вх. № 1159Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 скасувати в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 105 474, 48 грн., 3 % річних в розмірі 3715, грн. та інфляційних втрат у розмірі 11462,73 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (вул. Січових стрільців, 4 Д, м. Дніпро, 49001, ідентифікаційний код юридичної особи - 42086719) на користь Державного бюджету України 4428,49 грн. за подання апеляційної скарги.

В решті рішення господарського суду Донецької області від 01.05.2025 у справі № 905/180/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 01.08.2025.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко