Судді Верховного Суду Вронської Г.О.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дагмар-Інвест",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Національний банк України,
2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М",
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад фактичних обставин
1. 23 вересня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (кредитодавець) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" (позичальник) уклали кредитний договір, на підставі якого кредитодавець надав позичальнику кредит у загальному розмірі 3 000 000 доларів США.
2. 11 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (іпотекодержатель) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Дагмар-Інвест" (іпотекодавець) уклали договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.
3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" на підставі договорів відступлення права вимоги (цесії) набуло право вимоги до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" у загальному розмірі 2 136 850,78 доларів США, у зв`язку з чим 12 лютого 2015 року звернулося до кредитодавця з листами-заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог.
4. Після цього у 2015 році розпочалася процедура виведення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" з ринку, яка триває дотепер.
5. Вважаючи, що позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасної та повної сплати процентів у строки, передбачені умовами кредитного договору, 21 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
7. Судові рішення мотивовані тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявності заборгованості за кредитним договором; отже, відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
РУХ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
11. Ухвалою від 13.01.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс".
Підстави передання справи на розгляд об`єднаної палати
Крім того, у касаційній скарзі скаржник посилається на те, згідно з постановами Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/2013/18, від 25.03.2021 у справі №911/2961/19 звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами, встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, яка розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Колегія суддів не погодилася із наведеним, виходячи з таких мотивів.
Викладений висновок суперечить приписам частини четвертої статті 75 ГПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Цей припис спрямований на дотримання принципу правової визначеності та його складової ? res judicata.
Правило про звільнення від доказування якраз-таки має абсолютний характер, його дія спрямована на те, щоб спір між сторонами вирішувався в одній судовій справі, а не був штучно розбитий на декілька позовів / справ, де сторони мали б можливість подавати нові докази на підтвердження тих самих фактів.
Інше тлумачення, яке вказує на можливість "спростування преюдиційних обставин" за допомогою нових доказів, на думку колегії суддів, призводить до розмивання змісту частини четвертої статті 75 ГПК України, а отже, до правової невизначеності ? адже незрозуміло, за яких умов та керуючись якими критеріями суд замість застосування приписів частини четвертої статті 75 ГПК України має надати стороні можливість доводити / спростовувати за допомогою нових доказів ті чи інші обставини, що входять до предмета доказування і були вже встановлені в іншій справі за участю тих самих сторін.
Тож по суті наведене тлумачення суперечить прямому та зрозумілому змісту частини четвертої статті 75 ГПК України.
Підстави передання справи об`єднаною палатою на розгляд Великої Палати Верховного Суду
ЗМІСТ ТА МОТИВИ ВИКЛАДЕННЯ ОКРЕМОЇ ДУМКИ
19. Вважаю, що ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04.07.2025 постановлена з порушенням норм процесуального права.
20. Відповідно до частини другої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
21. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 11.07.2024 у справі №909/1167/17 наголосив, що умовами (підставами) для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, як і підставами для здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, є:
1) наявність висновку щодо застосування конкретної норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати;
2) такий висновок має бути зроблено в подібних правовідносинах.
Підсумовуючи коло критеріїв щодо прийняття / повернення справ, об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі №909/1167/17 також зауважила:
1) на розгляд об`єднаної палати може бути передано справу після відкриття касаційного провадження колегією суддів, а касаційні скарги, заяви і клопотання на розгляд об`єднаної палати не передаються;
2) колегія суддів може погодитися з клопотанням учасника справи про передачу справи на розгляд об`єднаної палати або підставами касаційного оскарження, зазначеними в касаційній скарзі (пункт 2 частини 2 статті 287 ГПК України), або ж самостійно прийняти рішення про передачу справи на розгляд об`єднаної палати в разі наявності обґрунтованих підстав;
3) для відступу або уточнення правової позиції колегія суддів повинна посилатися на постанову (постанови) Касаційного господарського суду:
а) в якій викладено висновок щодо застосування норми права з посиланням на конкретну норму (норми) матеріального або процесуального права;
б) відповідний висновок має бути зроблено в іншій справі зі спору, що виник із подібних правовідносин;
в) висновок повинен бути зроблений в постанові (постановах) колегій суддів з інших палат, іншою палатою Касаційного господарського суду або самою об`єднаною палатою;
4) колегія суддів має належним чином аргументувати підстави відступлення від висновку або необхідність відступлення шляхом уточнення попереднього висновку;
5) справа підлягає поверненню відповідній колегії суддів, якщо колегія фактично просить відступити від висновку щодо застосування норми права, викладеного в постановах Великої Палати Верховного Суду або іншого касаційного суду у складі Верховного Суду.
22. Водночас згідно з частиною третьою цієї статті суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
24. Повернення справи на розгляд колегії суддів у зв`язку з недотриманням критеріїв, визначених для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, узгоджується з нормами статей 302, 303 ГПК України.
Суддя Г. Вронська