РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2025Справа № 910/6139/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА ЕНЕРГОПОСТАЧАННЯ" (01001,вул. Велика Житомирська, буд.20, м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євронафтогазтрейд" (03195, пров. Павла Лі, буд.2Б, оф 8, м. Київ, )

про стягнення 3 750 950,79 грн

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУПА ЕНЕРГОПОСТАЧАННЯ" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євронафтогазтрейд" (далі - відповідач) про стягнення 3 750 950,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором надання поворотної фінансової допомоги №02-1/25ТД від 07.01.2025 відповідач в обумовлений строк не здійснив повне та своєчасне повернення повороної фінансової допомоги, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3 263 400,00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 35 303,39 грн 3% річних, 353 425,64 грн пені та 98 821,76 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження по справі та призначила підготовче засідання на 17.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 відкладено розгляд справи на 08.07.2025.

07.07.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем сформовано клопотання про відкладення розгляду справи та врегулюваня спору за участю судді.

У судовому засіданні 08.07.2025 протокольною ухвалою відмовлено у клопотаннях поданих відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 29.07.2025.

В судовому засіданні 29.07.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача в засідання суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 29.07.2025 було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРУПА ЕНЕРГОПОСТАЧАННЯ" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євронафтогазтрейд" (далі - Відповідач) було укладено Договір надання поворотної фінансової допомоги №02-1/25ТД (надалі також - «Договір»), відповідно до умов якого Позикодавець надає поворотну фінансову допомогу Позичальнику в розмірі, визначеному у п.2.1. даного Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві фінансову допомогу до 24.01.2025 року.

Згідно з п. 2.1 Договору, загальна сума допомоги складає суму частин, одержаних Позичальником за цим договором, і поточна загальна сума допомоги (за вирахуванням суми повернення частин) не повинна перевищувати 4 500 000,00 грн. (чотири мільйони п`ятсот тисяч гривень 00 копійок).

У п. 1.2 Договору сторони дійшли згоди, що поворотна фінансова допомога надається на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Відповідно до п. 3.1 Договору фінансова допомога надається в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника в термін до 09.01.2025 року.

Згідно п. 3.2 Договору фінансова допомога вважається переданою з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що фінансова допомога підлягає поверненню Позикодавцю до 24.01.2025 року.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця, що вказаний в розділі 8 Договору «Місцезнаходження, реквізити та підписи Сторін.» (п. 4.2 Договору).

Згідно з п. 4.3 Позичальник має право погашати Допомогу достроково.

Пунктом 6.1. Договору визначено, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до в повного виконання.

Дослідивши зміст вказаного правочину, суд зазначає, що він за своєю правовою природою є договором позики, а тому до правовідносин, що склалися між сторонами, застосовуються відповідні положення ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Матеріали справи свідчать, що на виконання укладеного сторонами договору, враховуючи зміст Листа-звернення Позичальника вих.№67-КП від 07.01.2024 року, щодо надання поворотної фінансової допомоги 08.01.2024 року надав поворотну фінансову допомогу в розмірі 4 420 000,00 грн. (чотирьох мільйонів чотириста двадцять тисяч гривень 00 коп.) шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника, що підтверджується платіжною інструкцією №425682 від 08.01.2025 року, призначення платежу: «надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ».

23.01.2025 року Позичальником було частково повернуто фінансову допомогу в розмірі 387 000,00 грн. (триста вісімдесят сім тисяч гривень 00 коп.) шляхом перерахування на банківський рахунок Позикодавця, що підтверджується платіжною інструкцією №115 від 23.01.2025 року, призначення платежу: «часткове повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ».

Станом на встановлений Договором термін, тобто до 24.01.2025 року, з урахуванням вказаної суми вище повернення, сума неповернутої Позичальником фінансової допомоги складала - 4 033 000,00 грн.

В подальшому, Позичальником з простроченням терміну повернення було здійснено частково повернення фінансової допомоги наступними чином:

- 25.01.2025 року в сумі 350 000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується платіжною інструкцією №116 від 25.01.2025 року, призначення платежу: «часткове повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ» (залишок суми неповернення - 3 683 000,00 грн.);

- 02.02.2025 року в сумі 19 600,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.), що підтверджується платіжною інструкцією №130 від 02.02.2025 року, призначення платежу: «часткове повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ» (залишок суми неповернення - 3 663 400,00 грн.);

- 03.02.2025 року в сумі 400 000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується платіжною інструкцією №139 від 03.02.2025 року на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: «часткове повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ», платіжною інструкцією №141 від 03.02.2025 року на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: «часткове повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги згідно Договору №02-1/25ТД від 07.01.2025 р. без ПДВ» (залишок суми неповернення - 3 263 400,00 грн.).

Таким чином, Відповідач, в порушення умов Договору не повернув своєчасно та в повному розмірі Позивачу суму поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 3 263 400,00 грн. (три мільйони двісті шістдесят три тисячі чотириста гривень 00 коп.) основного боргу.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем грошових коштів, отриманих за договором № 02-1/25ТД від 07.01.2025 у повному обсязі, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 263 400,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 98 821,76 грн. та 3% річних в розмірі 35 303,39 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, суд встановив, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в розмірі 98 821,76 грн. та 3% річних в розмірі 35 303,39 грн.

Щодо стягнення пені в сумі 353 425,64 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з приписами ст. 216-218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.5.2 Договору в разі порушення Позичальником терміну повернення фінансової допомоги, що вказаний в п.3.3 Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю 3 % річних, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, компенсувати інфляційні втрати. У випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору, винна Сторона несе відповідальність, визначену чинним законодавством України.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд перевіривши розрахунок пені за заявлений позивачем період, встановив, що вказані розрахунки є вірними, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 353 425,64 грн, підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання свого обов`язку чи відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Енергопостачання» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРОНАФТОГАЗТРЕЙД» (, місцезнаходження: Україна, 03169, м. Київ, пров. Павла Лі, 2Б, оф.8 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРУПА ЕНЕРГОПОСТАЧАННЯ» (, місцезнаходження: Україна, 01001, місто Київ, вул. Велика Житомирська, будинок 20) суму основної заборгованості у розмірі 3 263 400 (три мільйони двісті шістдесят три тисячі чотириста) грн 00 коп., пені у розмірі 353 425 (триста п`ятдесят три тисячі чотириста двадцять п`ять) грн 64 коп., 3% річних у розмірі 35 303 (тридцять п`ять тисяч триста три) грн 39 коп., інфляційні втрати у розмірі 98 821 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять одну) грн 76 коп., та судовий збір в розмірі 45 011 (сорок п`ять тисяч одинадцять) грн 41 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА