ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.08.2025 м.Дніпро Справа № 908/414/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді: Дарміна М.О., (доповідач)

розглянувши клопотання Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 у справі №908/414/25 (суддя Ярешко О.В.)

за позовом: Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ АКВІ-БУД (вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 49, м. Запоріжжя, 69063)

про стягнення 368 405,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 01-32/065 від 14.02.2025) Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ АКВІ-БУД про стягнення 368405,98 грн. пені за несвоєчасне повернення попередньої оплати (авансу).

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем строків повернення невикористаного авансу, перерахованого за Договором № 05-16/19 від 19.02.2024 про закупівлю робіт за бюджетні кошти.

Згідно позовної заяви, пунктом 3.9 Договору встановлено можливість перерахування генпідряднику попередньої оплати (авансу) у розмірі 70% на строк до 31.03.2024 (надалі строк змінювався додатковими угодами). Відпрацювання генпідрядником авансу підтверджується наданими замовнику актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). По закінченню терміну використання авансу, невідпрацьовані його суми повертаються генпідрядником замовнику не пізніше шестимісячного строку з моменту його отримання, як визначено в п. 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва. Відповідачу був перерахований аванс у загальному розмірі 21107669,00 грн. Акти форми КБ-2в були надані 18.09.2024 та 26.11.2024, які були враховані в якості відпрацювання авансу. У порушення п. 3.9 Договору в установлені строки: 30.08.2024 та 16.10.2024 акти на підтвердження відпрацювання авансу надані не були, аванс вчасно не повернуто. На підставі п. 12.5 Договору нараховано пеню в розмірі 368405,98 грн. за несвоєчасне повернення попередньої оплати (авансу).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 року у справі № 908/414/25 у задоволенні позову відмовлено повністю. Судові витрати покладено на позивача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, звернулась Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 року у справі № 908/414/25 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/414/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 у справі №908/414/25 (суддя Ярешко О.В.) до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Запорізької області.

10.07.2025р. матеріали справи № 908/414/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2025 апеляційну скаргу Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 у справі №908/414/25 (суддя Ярешко О.В.) залишено без руху.

Апелянту, протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали, усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: здійснити оплату судового збору в сумі 8289,14 грн., докази чого надати суду.

Вищевказану ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху вручено скаржнику шляхом її доставлення в Електронний кабінет одержувача: Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області 15.07.2025 о 00:50, що підтверджується довідкою Центрального апеляційного господарського суду про доставку документа. Повідомлення про доставлення копії цієї ухвали до електронного кабінету скаржника було отримано Судом 15.07.2025 о 00:50 год., а тому з урахуванням абзацу 2 пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України останнім днем для усунення недоліків було 28.07.2025.

23.07.2025 через систему «Електронний суд» від Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області до суду надійшло клопотання, в якому скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 27.05.2025 №908/414/25 до 15.08.2025 року.

В обґрунтування клопотання, скаржник зокрема зазначає, що Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області повідомляє, що відповідно до Лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2025 рік виданої Запорізькою обласною державною адміністрацією на підставі Розподілу асигнувань Державного бюджету на 2025 рік, який затверджений 26 грудня 2024 року за Програмою КПКВК 7781010 «Здійснення виконавчої влади в Запорізькій області» та Повідомлення про бюджетні асигнування на 2025 рік від 27.12.2024 №4/2, кошти за Кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки» за рахунок яких можлива сплата судового збору передбачені на серпень 2025 року. Зазначений факт також підтверджується Повідомленням про розпис асигнувань Державного бюджету на 2025 рік від 06.01.2025 №8-м виданим Відділом фінансів Мелітопольської районної державної адміністрації.

Розглянувши вказане клопотання, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав викладених вище. Цей перелік умов є вичерпним.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див. рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, № 32).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див. рішення суду від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява № 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дію в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (див. рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії", заява № 68490/01)

Центральний апеляційний господарський суд відмічає, що законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат); по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Як визначено у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

ЄСПЛ в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення, зменшення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав викладених в клопотанні поданому заявником, а тому відповідне клопотання Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області не підлягає задоволенню.

Водночас у постанові від 18.10.2023 у справі № 910/10939/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у випадку залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику. Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення касаційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. У випадку якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутися до суду із заявою, відповідно, про продовження або поновлення зазначеного строку.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржник скористався правом на усунення недоліків апеляційної скарги, однак документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі не надав, натомість заявив клопотання про звільнення, зменшення або відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області залишається без руху для надання скаржнику строку для усунення недоліків для сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст.174, 234-235, 258, 260 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч. 4 ст. 174, ч.6, 8 ст. 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/sud4876/ або переглянути процесуальні документи по справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя М.О.Дармін