Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про визнання корпоративного договору укладеним, за участю представників: позивача - Деркача Д.І., відповідача-1 та третьої особи - Лахтаріна І.А., відповідача-2 - Пухальської Н.С.,
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з указаним позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року в позові відмовлено повністю.

21.07.2025 року третьою особою до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

21.07.2025 року та 22.07.2025 року відповідачем-2 до суду подано заяви від 19.07.2025 року та 21.07.2025 року про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 року призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11027/24 на 28.07.2025 року.

28.07.2025 року позивачем до суду подано заперечення на заяви відповідача-2 та третьої особи про ухвалення додаткового рішення у справі та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2 та третьої особи до 1 500,00 грн. та 1 000,00 грн. відповідно.

Представники відповідача-2 та третьої особи у судовому засіданні 28.07.2025 року підтримали заяви про ухвалення додаткового рішення та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, представник позивача заперечував проти задоволення заяв відповідача-2 та третьої особи про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та просив суд відмовити у їх задоволенні, а у разі їх задоволення зменшити розмір таких витрат до 1 500,00 грн. та 1 000,00 грн. відповідно.

Розглянувши заяви відповідача-2 та третьої особи про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11027/24 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем-2 суду надано Договір про надання професійної правничої допомоги № 10/09 від 10.09.2024 року, Додаткову угоду № 1 від 10.09.2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09 від 10.09.2024 року, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 17.07.2025 року на суму 45 000,00 грн., Детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом від 18.07.2025 року на суму 45 000,00 грн., Платіжну інструкцію № @2PL148097 від 11.09.2024 року на суму 45 000,00 грн. з призначенням платежу: "Сплата за Комплексне ведене справи № 910/11027/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3., ОСОБА_2 про визнання корпоративного договору укладеним у Господарському суді м. Київ, ОСОБА_3 ".

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу третьою особою суду надано Договір про надання професійної правничої допомоги № 20/09 від 20.09.2024 року, Додаткову угоду № 1 від 25.09.2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги № 20/09 від 20.09.2024 року, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.07.2025 року на суму 30 000,00 грн., Детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом від 21.07.2025 року на суму 30 000,00 грн., Рахунок-фактуру від 25.09.2024 року на суму 60 000,00 грн., Платіжну інструкцію № 533 від 27.09.2024 року на суму 60 000,00 грн. з призначенням платежу: "Згідно Договору № 20/09-1 від 20.09.24 та Додаткової угоди № 1 від 25.09.2024.".

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2021 року справа № 159/5837/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання відповідачу професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, пункт 269).

При цьому, судом враховано, що згідно положень частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правові висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20).

З огляду на наданий адвокатом обсяг послуг, суд вважає, що розмір заявлених відповідачем-2 витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 45 000,00 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати співрозмірні з виконаною роботою у суді, а отже їх розмір є обґрунтованими, а їх стягнення з позивача не становитиме надмірний тягар для останнього, що узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Щодо наданого адвокатом третьої особи обсягу послуг, суд вважає, що розмір заявлених третьою особою витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 30 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом третьої особи документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що обґрунтованою та співмірною зі складністю справи та фактично наданими послугами є витрати на професійну правничу допомогу третьої особи у розмірі 25 000,00 грн.

За таких обставин, враховуючи що в позові ОСОБА_1 відмовлено повністю, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача-2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн. та на користь третьої особи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн., вказані витрати - покладаються на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволені позову.

Керуючись статтями 86, 129, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" (02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 12/37, квартира 10; ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Після вступу додаткового рішення в законну силу видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, які визначені статтею 241 та розділом ІV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 01.08.2025.

Суддя С.О. Чебикіна