ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Справа № 924/1166/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Юзефович Д.О.

за участю представників:

органу прокуратури: Мельничук Л.О.

позивача: не з`явився

відповідача: Смішна І.В. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вітал" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 15.04.2025 суддею Яроцьким А.М. у м. Хмельницький (повний текст рішення складено 16.04.2025) у справі № 924/1166/24

за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради

до Приватного підприємства "Вітал"

про стягнення 1422497, 96 грн безпідставно збережених коштів пайової участі

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з ПП "Вітал" 1422497, 96 грн безпідставно збережених коштів пайової участі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказав про невиконання відповідачем законодавчого обов`язку з приводу перерахування до місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі), здійснивши у період з 09.11.2018 по 04.07.2022 будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними гаражами по вул. П.Мирного, 24 в м. Хмельницькому. На дату отримання відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт діяла норма ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", водночас, скасування з 01.01.2020 вказаної норми Закону та відсутність укладеного договору про пайову участь не усуває обов`язку замовника будівництва сплатити кошти пайової участі на підставі п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" відповідно до внесених змін Законом № 123-ІХ.

Ухвалою суду першої інстанції від 03.03.2025, серед іншого, вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на грошові кошти, що належать відповідачу, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать підприємству у межах суми позовних вимог на загальну суму 1422497, 96 грн.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2025 у даній справі позов прокурора задоволено; стягнуто з ПП "Вітал" на користь Хмельницької міської ради 1422497, 96 грн безпідставно збережених коштів пайової участі.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підприємство вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки судом, на думку скаржника, неповно та неправильно встановлені обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, рішення є незаконним та необґрунтованим. Зокрема, апелянт вважає, що станом на момент введення багатоповерхового житлового будинку в експлуатацію були відсутні норми, які б зобов`язували останнього сплатити кошти пайової участі. Посилаючись на ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, зазначає, що у відповідача відсутній обов`язок такої сплати. Поряд з цим вказує, що прокурором неправильно проведено розрахунок, за яким кошти пайової участі підлягали б сплаті.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Вітал" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2025 у справі № 924/1166/24; призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Від прокуратури на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого прокурор просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник скаржника просила суд апеляційну скаргу задовольнити повністю, а оскаржуване рішення скасувати відповідно до аргументів, викладених у апеляційній скарзі.

Прокурор просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Хмельницька міська рада явку уповноваженого представника не забезпечила, про час та дату засідання була належним чином повідомлена.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для її розгляду.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2018 Управлінням Державного архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області зареєстровано 11 дозволів на будівельні роботи на об`єкті - Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземними гаражами боксового типу по вул. Панаса Мирного, 24 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка кадастровий номер :17:001:0345.

Згодом, на Єдиному порталі Державної електронної системи у сфері будівництва реєстратором внесено акт готовності об`єктів до експлуатації № 1, що знаходиться за адресою: Панаса Мирного, 24 в м. Хмельницькому, замовником якого визначено ПП "Вітал". Дата початку робіт - 09.11.2018, дата завершення робіт - 04.07.2022. Підставою для звільнення від сплати пайової участі визначено п. 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-ІХ, замовник до оплати пайової участі - не залучався.

12.07.2024 внесено запис про видачу Державною інспекцією архітектури та містобудування України сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Замовником визначено ПП "Вітал". Дата початку будівництва - 09.11.2018, дата завершення будівництва - 04.07.2022. Підставою для звільнення від сплати пайової участі визначено п. 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ. Техніко-економічні показники: загальна площа квартир у будинку - 4577,45 кв.м. У розділі "Технічна інвентаризація" по об`єкту - Будинок квартирного типу визначено загальну площу квартир у будинку - 4618,2 кв.м.

Згідно повідомлення про обов`язок замовника взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, врученого 09.08.2018 представнику замовника - Канітанчуй А.Л., під час містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 202 від 01.08.2018, останнього поінформовано про передбачений в ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VІ обов`язок взяти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, шляхом укладення з Хмельницькою міською радою договору про пайову участь у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького. Вказану інформацію також відображено у листі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 15.09.2020 № 01-16-504, адресованому відповідачу. Докази надіслання та вручення зазначеного листа в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України "Про затвердження показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розрахованих станом на 01.01.2022), вартість 1 кв.м. загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ) для Хмельницького регіону становить 15401 грн.

Судами встановлено, що 23.09.2024 та 10.10.2024 Окружна прокуратура міста Хмельницького зверталась до Хмельницької міської ради з листами, в яких зазначено про виявлення порушення ПП "Вітал" прав міської ради на отримання коштів пайової участі до бюджету міської територіальної громади. У відповідних листах міститься прохання щодо надання інформації про надходження до бюджету Хмельницької територіальної громади коштів пайової участі від замовника будівництва об`єкта по вул. Панаса Мирного, 24 у м. Хмельницькому. Також прокуратура просила повідомити про вжиті та заплановані заходи ради щодо примусового стягнення коштів до місцевого бюджету з наданням оновленого розрахунку пайової участі щодо відповідача.

У відповідь на вказані листи, прокуратуру проінформовано про надіслання відповідачу повідомлення № 202 від 01.08.2019 та листа про зобов`язання укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту від 15.09.2020, водночас, зазначено, що Хмельницькою міською радою не вживались заходи цивільно-правового характеру, спрямовані на стягнення з підприємства безпідставно збережених коштів пайової участі, та у останньої відсутні належні докази для звернення до суду.

У листі фінансового управління Хмельницької міської ради від 02.2024 повідомлено, що кошти пайової участі від ПП "Вітал" не надходили.

18.10.2024 Управління капітального будівництва Хмельницької міської ради надіслало прокуратурі повідомлення з доданим розрахунком розміру збитків в сумі 1422497, 96 грн, з урахуванням Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI від 17.02.2011, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-ІХ від 20.09.2019.

Згідно листа управління від 17.10.2024 № 01-16-347, адресованого керівнику ПП "Вітал", останнього повідомлено про визначений у ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", обов`язок перерахувати до відповідного бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту та розмір пайової участі. У листі також зазначено про те, що від ПП "Вітал" не надходило звернення щодо визначення розміру коштів пайової участі та укладення відповідного договору, що є порушенням зобов`язання, прямо передбаченого законодавством, яке призвело до завданих збитків згідно проведених розрахунків на суму 1422497, 96 грн.

19.11.2024 прокуратура звернулась до Управління капітального будівництва Хмельницької міської ради з листом, відповідно до якого просила надати інформацію щодо можливої добровільної сплати відповідачем 1422497, 96 грн нарахованої суми збитків пайової участі, на що управління повідомило про повернення листа, адресованого ПП "Вітал", у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про неотримання останнім розрахунку розміру збитків у вигляді упущеної вигоди. Також управління просило прокуратуру вжити заходів щодо захисту порушених економічних інтересів Хмельницької міської територіальної громади.

Листом від 27.11.2024 Окружна прокуратура міста Хмельницького повідомила Хмельницьку міську раду про намір звернутись до суду з позовом до ПП "Вітал" про стягнення коштів пайової участі.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на порушення інтересів держави у сфері бюджетних правовідносин, недоотримання місцевим бюджетом коштів, прокурор звернувся із вказаним позовом до суду.

Як зазначено вище, суд першої інстанції, оскаржуваним рішенням від 15.04.2025 позов прокуратури задовольнив.

Апеляційний господарський суд з даними висновками суду першої інстанції погоджується у повному обсязі виходячи з наступного.

Стосовно обґрунтованості підстав звернення прокуратури з позовом у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до з ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" обумовлено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

В силу ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. ст. 10, 18-1 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців міста.

Відтак, судова колегія вважає, що Хмельницька міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, а тому є належним позивачем у цій справі.

Як вже зазначено вище, прокуратура звернулась до Хмельницької міської ради з повідомленнями про виявлення порушення ПП "Вітал" прав ради на отримання коштів пайової участі до бюджету міської територіальної громади, а також з проханням надати інформацію про надходження до бюджету Хмельницької територіальної громади коштів пайової участі від замовника будівництва об`єкта по вул. Панаса Мирного, 24 у м. Хмельницькому. Окрім того, прокурор просив повідомити про вжиті та заплановані заходи радою щодо їх примусового стягнення до місцевого бюджету з наданням оновленого розрахунку пайової участі щодо вказаного суб`єкта.

Управління капітального будівництва повідомило прокуратуру про надіслання відповідачу повідомлення № 202 від 01.08.2019 та листа про зобов`язання укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту від 15.09.2020. При цьому, міською радою зазначено про не вжиття останньою заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів пайової участі, та про відсутність у ради належних доказів для звернення до суду. Також повідомлено про те, що кошти пайової участі від ПП "Вітал" не надходили.

Судова колегія зазначає, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У даному випадку прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради з вимогою до ПП "Вітал" про стягнення 1422497, 96 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту, оскільки радою не вжито достатніх та ефективних заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Відтак, суд констатує, що прокурором у повній мірі обґрунтовано, у чому полягає порушення інтересів держави та визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, враховуючи, що міська рада самостійно не звернулася до суду, про що повідомила прокуратуру, з огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради.

Щодо суті позовних вимог прокуратури, суд апеляційної інстанції вказує слідуюче.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

Як вже встановлено судами та зазначено вище, 09.11.2018 Управлінням Державного архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області зареєстровано 11 дозволів на будівельні роботи на об`єкті - Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземними гаражами боксового типу по вул. Панаса Мирного, 24 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка кадастровий номер :17:001:0345; внесено акт готовності об`єкта до експлуатації № 1, що знаходиться за адресою: Панаса Мирного, 24 в м. Хмельницькому, замовником якого визначено ПП "Вітал". Дата початку робіт - 09.11.2018, дата завершення робіт - 04.07.2022. Підставою для звільнення від сплати пайової участі визначено пункт 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-ІХ; - 12.07.2024 внесено запис про видачу Державною інспекцією архітектури та містобудування України сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Замовником визначено ПП "Вітал". Дата початку будівництва - 09.11.2018, дата завершення будівництва - 04.07.2022. Підставою для звільнення від сплати пайової участі визначено пункт 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-ІХ. Техніко-економічні показники: загальна площа квартир у будинку - 4577,45 кв.м. У розділі "Технічна інвентаризація" по об`єкту - Будинок квартирного типу визначено загальну площу квартир у будинку - 4618,2 кв.м.

Колегія суддів відмічає, що до 01.01.2020 відносини щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту врегульовувалися приписами ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В силу приписів ст. 40 цього Закону (в редакції чинній до 01.01.2020) замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, відповідно до ч. 3 ст. 40 цього Закону, полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

Вказана норма Закону визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.

Водночас, 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, якими ст. 40 Закону № 3038-VI виключено.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Відтак, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.

Суд зазначає, що при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права. При цьому, зміна правових норм і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акта має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. При цьому триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності.

Відтак, з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення ст. 40 Закону № 3038-VI після втрати нею чинності.

При цьому, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 01.01.2020. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають.

Передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: 1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; 2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

Зважаючи на врегулювання у вищевказаному Законі випадків розповсюдження дії його норм на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права, заперечення відповідача щодо неможливості зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також з приводу застосування нормативно-правових актів у часі спростовуються нормами Закону № 132-IX.

Враховуючи вимоги пп. 3, 4 абзацу другого п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не ввдені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Такі висновки відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом обов`язок щодо пайової участі, був в однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію з метою уникнення сплати пайової участі.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21, від 03.12.2024 у справі № 910/6226/23.

З метою вирішення спору щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту необхідним є визначення моменту виникнення зобов`язання.

Матеріалами справи стверджується, що 09.11.2018 ПП "Вітал" (замовнику) видано дозволи на виконання будівельних робіт. Датою початку будівництва об`єкта визначено 09.11.2018. Відтак, у підприємства виник обов`язок протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутись до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та сплатити пайову участь на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Хмельницького, який тривав до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію згідно з ч. 9 ст. 40 Закону (в редакцій чинній до 01.01.2020) - 04.07.2022.

Обов`язок замовника будівництва укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не є тотожним обов`язку щодо сплати пайової участі, а тому, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього ст. 40 Закону № 3038-VI обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону (в редакції чинній до 01.01.2020), кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

При цьому, законодавцем, під час внесення змін до Закону № 3038-VI (шляхом виключення ст. 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-IX), було чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (абзац другий п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX у такому розмірі та порядку: для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Обумовлений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені.

Враховуючи прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію 04.07.2022, наступного дня відбулось прострочення сплати відповідачем коштів пайової участі.

У випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі ст. 1212 ЦК України.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Стосовно зазначення у сертифікаті про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 12.07.2024 у якості підстави для звільнення від сплати пайової участі визначено п. 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ, судова колегія зазначає, що за змістом вищезазначеного пункту Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено: 1) статтю 7 доповнити частиною шостою такого змісту: "6. Органам, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, матеріальних або нематеріальних активів, у тому числі здійснення будівництва об`єктів"; 2) частину п`яту статті 30 виключити; 3) статтю 40 виключити.

Як вже вказано вище, виключення ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", обов`язок щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію не припинився. Відсутність звернення замовника будівництва з відповідною заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва на виконання вимог пп. 3 абзацу 2 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 32-ІХ та ненадання ним передбачених цією нормою документів, не є перешкодою для самостійного визначення органом місцевого самоврядування розміру пайової участі на підставі наявних у нього документів із доведенням під час розгляду справи їх обґрунтованості.

Щодо розрахунку розміру коштів, заявлених до стягнення з відповідача, апеляційний суд зазначає, що скаржник вказав про те, що розрахунок коштів пайової участі мав би здійснюватися на підставі ч. 1 пп. 1 п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 132-ІХ", оскільки положення останнього поширюються на випадки визначення розміру пайової участі із будівництва "нежитлових будівель та споруд".

У даному ж випадку ПП "Вітал" здійснено будівництво житлового будинку, а тому для обрахунку розміру пайової участі застосовано ч. 2 пп. 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 132-ІХ" (для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування).

Оскільки визначити загальну площу квартир об`єкта будівництва в метрах є можливим лише після здачі забудовником об`єкта в експлуатацію, колегія суддів вважає, що здійснення такого розрахунку прокурором, відповідно до показників опосередкованої вартості спорудження житла за Хмельницьким регіоном станом на 2022 рік, є вірним.

Не обґрунтованими суд вважає твердження відповідача про те, що такий розрахунок не унормований відповідними законодавчими актами, оскільки вказане спростовується наведеним у позові та у відповіді на відзив нормативно-правовим обґрунтуванням обов`язку сплати забудовником коштів пайової участі та підставами застосування у даний спірних правовідносинах до обрахунку ціни позову показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України на 2022 рік, що затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022 № 53.

З огляду на викладене, судова колегія вважає обґрунтованою задоволену судом першої інстанції позовну вимогу про стягнення з ПП "Вітал" 1422497, 96 грн пайової участі, як безпідставно збережених.

Враховуючи встановлений судами факт порушення відповідачем зобов`язань щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у правовідносинах, які виникли до внесення змін у законодавство щодо скасування обов`язку замовника будівництва укласти відповідний договір, набуття відповідачем майна (коштів) та зберігання його у себе без достатньої правової підстави, існування обов`язку у останнього з повернення коштів в сумі 1422497, 96 грн позивачу на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, суд апеляційної інстанції вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про правомірність позовних вимог прокуратури та, відповідно, доцільність їх задоволення у повному обсязі.

В силу ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги ПП "Вітал", судова колегія дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню, оскільки наведені підприємством аргументи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. За таких обставин рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2025 у справі № 924/1166/24 слід залишити без змін.

В силу ст. 129 ГПК України, понесені відповідачем судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вітал" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року у справі № 924/1166/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Справу № 924/1166/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено "01" серпня 2025 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.