ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
01 серпня 2025 рокуСправа № 921/341/24(921/275/25)
у складі судді Хоми С.О.
розглянувши матеріали: Заяви № без номера, документ сформований в системі Електронний суд 29.07.2025 (вх.№ 5509 від 30.07.2025) Акціонерного товариства Укрнафта про забезпечення позову
у справі № 921/341/24 (921/275/25)
-визнання недійсним укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів"договору про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф на суму 210000000,00 грн;
-визнання недійсним, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каратойл", договір відступлення права вимоги від 24.05.2023 № В6-2301 на суму 107003970, 30 грн.
-визнання недійсним, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каратойл", договір відступлення права вимоги від 24.05.2023 № В6-2601 на суму 60200000, 00 грн.
-стягнення з Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Сток грошові кошти за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф у розмірі 167203970,30 грн, та судові витрати.
в межах справи №921/341/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"
ВСТАНОВИВ.
Ухвалою від 27.05.2025 відкрито провадження у справі №921/341/24(921/275/25) в межах справи №921/341/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток", та призначено підготовче засідання на 23.06.2025 на 16 год. 30 хв.
Ухвалами від 23.06.2025 та 09.07.2025, підготовче засідання відкладено відповідно на 09.07.2025 та 28.07.2025.

Ухвалою від 28.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2025 на 15год. 00хв.

30.07.2025 через систему Електронний суд від Акціонерного товариства Укрнафта Заява № без номера, документ сформований в системі Електронний суд 29.07.2025 (вх.№ 5509 від 30.07.2025) про забезпечення позову , в якій просить:

- прийняти заяву про вжиття заходів забезпечення позову та долучити до матеріалів справи №921/341/24(921/275/25).

- протягом 2-х днів з моменту отримання даної заяви вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів (, адреса: 53200, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) в межах суми 167 203 970, 30 грн. (сто шістдесят сім мільйонів двісті три тисячі дев`ятсот сімдесят грн. 30 коп.), які знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі, але не виключно:

НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г);

НОМЕР_2 відкритий в Акціонерному товаристві «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Код , адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32);

НОМЕР_3 відкритий в Акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (, адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11).

- в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову вказати, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», дату набрання нею чинності (відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення), строк пред`явлення її до виконання (три роки), найменування та ідентифікуючі дані стягувача Акціонерне товариство «Укрнафта» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5) та боржника - Акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів (, адреса: 53200, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.07.2025 у справі №921/341/24(921/275/25) головуючим суддею для розгляду даної Заяви визначено суддю Хому С.О.

31.07.2025 від представника відповідача 3 Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" Добровольського А.Т. надійшли: Заперечення № без номера, документ сформовано в системі "Електронний суд" 30.07.2025 ( вх.№5530 від 31.07.2025) на заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та Додаткові пояснення (доповнення № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" 31.07.2025 (вх.№5540 від 31.07.2025) на заяву про вжиття заходів забезпечення позову. На спростування зазначених обставин, якими позивач обґрунтовує свою заяву про забезпечення позову, АТ НЗФ зазначає наступне:

- грошові кошти в розмірі 167 203 970, 30 грн. були отримані Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" ( ділі - АТ НЗФ) за Договором поворотної фінансової допомоги № ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022, загальна сума позики за яким складала 210 000 000,00 грн. Надалі, право вимоги в розмірі 167 203 970, 30 грн. до АТ НЗФ за вказаним договором було відступлено від ТОВ «Енерджі Сток» як первісного кредитора до ТОВ «Каратойл» як нового кредитора за Договорами відступлення права вимоги від 24.05.2023 №В6-2301 та від 26.05.2023 №В6-2601. АТ НЗФ було здійснено ряд платежів на користь ТОВ «Каратойл», якими було повністю погашено заборгованість АТ НЗФ за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф у розмірі 167 203 970,30 грн. (докази чого АТ НЗФ було долучено до відзиву в даній справі), що свідчить про належне виконання зобов`язання, що є підставою припинення такого зобов`язання.

Таким чином, починаючи з 14.07.2023 (дата внесення останнього платежу) та станом на дату розгляду даної справи, зобов`язання АТ НЗФ за Договором фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022, право вимоги за яким було відступлено відповідно до Договорів про відступлення права вимоги №В6- 2601 від 26.05.23 та №В6-2301 від 24.05.23, є припиненим. Оскільки зобов`язання є припиненим, а борг АТ НЗФ - відсутнім права вимоги на дату розгляду даної справи не існує.

Отже, наведеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами спростовуються доводи ПАТ «Укрнафта» про те, що грошові кошти в розмірі 167 203 970,30 грн., на які останнє просить накласти арешт в рамках забезпечення позову, що є частиною боргу АТ НЗФ перед ТОВ «Енерджі Сток», оскільки зазначений борг був погашений повністю АТ НЗФ на користь належного кредитора ТОВ «Каратойл».

- щодо наявності у провадженні господарських судів рішень про стягнення з АТ НЗФ грошових коштів, якими позивач обґрунтовує ризик неможливості виконувати майнові зобов`язання перед ТОВ «Енерджі Сток», АТ НЗФ зазначає, що такі доводи позивача є маніпулятивними та не можуть вважатися належним обґрунтуванням необхідності вжиття заходів забезпечення позову. АТ НЗФ звертає увагу, що за даними останньої річної фінансової звітності за 2024 рік розмір його активів складає 23 008 805 000 грн., а зобов`язань 15 354 134 000 грн. (роздруківка з фінансовими показниками додається). У свою чергу, позивач у своїй заяві, з посиланням на рішення судів, зазначає, що «загальний розмір заборгованості АТ НЗФ перед контрагентами, який підтверджений судовими рішеннями становить 586 355 463,78 грн.», що становить ризик невиконання зобов`язання (яке, як детально описано вище є припиненим) перед ТОВ «Енерджі Сток» за Договором фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022 на суму 167 203 970,30 грн.

Враховуючи надані АТ НЗФ відомості про свій фінансово-майновий стан, активи останнього значно перевищують його зобов`язання, що дає змогу як виконати зобов`язання перед контрагентами на загальну суму 586 355 463,78 грн. згідно наведеними позивачем рішеннями судів, так і потенційно виконати зобов`язання перед ТОВ «Енерджі Сток» на суму 167 203 970,30 грн.

- задоволення заяви ПАТ «Укрнафта» про забезпечення позову, враховуючи погашення АТ НЗФ заборгованості за Договором фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022, матиме наслідком, фактично, покладення на нього подвійних грошових втрат за цим договором, а також необґрунтованого ризику несвоєчасного або неналежного виконання зобов`язань АТ НЗФ перед іншими кредиторами. Таким чином, вжиття заявлених ПАТ «Укрнафта» заходів забезпечення позову, враховуючи описані вище обставини погашення заборгованості АТ НЗФ, а також платоспроможний стан останнього, спрямовано в більшій мірі не на гарантування ПАТ «Укрнафта» виконання рішення суду в даній справі, а на необґрунтованому перешкоджанні АТ НЗФ господарській діяльності, що не відповідає встановленим ч. 4 ст. 137 ГПК України критеріям співмірності заходів забезпечення позову;

- щодо посилання позивача на укладення АТ НЗФ договору фінансової допомоги з АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» та строків його виконання, то цей правочин вчинено 16.12.2016, тобто за понад 6 років до укладення спірного договору фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022 з ТОВ «Енерджі Сток», що спростовує доводи позивача про начебто виведення / використання коштів, отриманих від ТОВ «Енерджі Сток» шляхом подальшого надання фінансової допомоги на користь інших суб`єктів господарювання, зокрема, - АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», а тому вчинення вказаного правочину жодним чином не впливає та не може впливати на правовідносини за Договором фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022;

- посилання на те, що «ризики відчуження грошових коштів пов`язані також з тим, що структура власності АТ НЗФ складається в основному з компаній-нерезидентів, які зареєстровані на території Республіки Кіпр», жодним чином не необґрунтовані, яким чином країна походження засновників юридичної особи в цілому, та склад засновників АТ НЗФ зокрема, впливають на «ризик відчуження грошових коштів» та необхідність вжиття заходів забезпечення позову;

- інформація наведена позивачем у заяві про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти (у п.19) про те, що фізична особа ОСОБА_1 є членом Правління АТ НЗФ, не відповідає дійсності, оскільки ця особа не є і ніколи не була членом Правління відповідача-3.

- за наведених обставин, АТ НЗФ вважає заявлені позивачем заходи забезпечення позову безпідставними, необґрунтованими та неспівмірними з цілями, з якими ПАТ «Укрнафта» пов`язує необхідність їх вжиття.

Розглянувши Заяву № без номера, документ сформований в системі Електронний суд 29.07.2025 (вх.№ 5509 від 30.07.2025) Акціонерного товариства "Укрнафта" про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі- ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини 1 статті 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 7.ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18 тощо).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та, зокрема не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.04.2024 у справі №916/4893/23

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, розглядаючи питання забезпечення позову у справах про стягнення заборгованості, сформулювала такі висновки:

- у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23);

- можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Необхідно відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів (пункт 24);

- накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами (пункт 30);

- за умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення суми позову доцільно накласти арешт на майно відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів (пункт 31).

У постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22 зазначено, що у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Заява забезпечення позову обґрунтована наступним:

- предметом спору у даній справі , є зокрема стягнення з АТ «НЗФ» грошових коштів за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф у розмірі 167 203 970, 30 грн;

- згідно відомостей про прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість та осіб, заінтересованих у вчиненні товариством правочинів із заінтересованістю, та обставини, існування яких створює заінтересованість від 03.01.2025, засіданням Правління АТ «НЗФ» було прийнято рішення про надання згоди Правлінню товариства на укладання додаткової угоди до договору від 16.12.2016 між АТ «НЗФ» та Акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (надалі - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»), за якою подовжено строк повернення фінансової допомоги до 30.12.2029;

- при цьому, сума договору від 16.12.2016 складає 1 211 120 тис. грн. (Один мільярд двісті одинадцять мільйонів сто двадцять тисяч гривень 00 копійок), що становить 4,16 % вартості активів АТ «НЗФ» (відповідно до останньої фінансової звітності). До складу Наглядової ради АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» входить ОСОБА_2 , яка є афілійованою особою ОСОБА_1 , який у свою чергу є членом Правління АТ «НЗФ». Хоча ОСОБА_1 не приймав участі у голосуванні під час засідання Правління, вказана обставина, позаяк свідчить про те, що Відповідач 3 відстрочує строки виконання зобов`язань за договором, ціна якого є значною;

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 відкрито провадження у справі №904/2684/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК» про визнання банкрутом АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»;

- у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформацію щодо звернення АТ «НЗФ» з заявою про визнання кредиторських вимог до АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»;

- окрім цього, ризики відчуження грошових коштів пов`язані також з тим, що структура власності АТ «НЗФ» складається в основному компаній-нерезидентів, які зареєстровані на території Республіки Кіпр;

- таким чином, АТ «УКРНАФТА» вважає, що вказана обставина свідчить про наявність ризиків, які пов`язані з можливістю АТ «НЗФ» відчужити на користь третіх осіб грошові кошти, у тому числі у розмірі 167 203 970, 30 грн. 26.По-друге, АТ «НЗФ» - є відповідачем у багатьох судових процесах, за результатами яких товариство може понести збитки, пов`язані з виконанням таких рішень;

- відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень:

рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 у справі № 904/392/24 стягнуто з АТ «НЗФ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (надалі ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ») заборгованості в сумі 353 552 612, 90 грн. та судовий збір 1 059 800 грн;

рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 у справі № 904/286/24 стягнуто з АТ «НЗФ» на користь ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» 61 151 091,72 грн., а саме: 60 245 164,26 грн. основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 905 927,46 грн;

рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі №904/390/24 стягнуто з АТ «НЗФ» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 284 438,78 грн. пені, 111 790,13 грн. штрафу, 4 092 716,08 грн. - інфляційних втрат, 810 652,93 грн. - 3% річних, 132 984,87 грн. - витрат по сплаті судового збору;

рішенням Господарського суду Дніпропетровської області 15.05.2025 у справі № 904/3921/24 - задоволено позовні вимоги Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона №44» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «ДНІПРОВОДОБУД» про стягнення з АТ «НЗФ» основного боргу у розмірі 242 806,74 грн., 3% річних у розмірі 17 200,10 грн., інфляційних втрат у розмірі 59 876,57 грн. та судового збору у розмірі 3 838,57 грн;

рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2025 у справі № 904/3757/24 ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» про стягнення з АТ «НЗФ» 131 568 423,19 грн. - інфляційних втрат, 32 419 391,20 грн. 3% річних та 847 840,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, загальний розмір заборгованості з АТ «НЗФ» перед контрагентами, який підтверджений судовими рішеннями становить 353 552 612, 90 грн. + збір 1 059 800,00 грн. + 60 245 164,26 грн. + 905 927,46 грн. + 284 438,78 грн. + 111 790,13 грн. + 4 092 716,08 грн. + 810 652,93 грн. + 132 984,87 грн. + 242 806,74 грн. + 17 200,10 грн. + 59 876,57 грн. + 3 838,57 грн. + 131 568 423,19 грн. + 32 419 391,20 грн. + 847 840,00 грн. = 586 355 463,78 грн. (усі зазначені рішення набрали законної сили);

- наведений АТ «Укрнафта» перелік рішень суду не є вичерпним, однак на підставі лише зазначеної інформації можна прийти до висновку про наявність у АТ «НЗФ» зобов`язань які більш ніж утричі перевищують ціну позову у справі № 921/341/24 (921/275/25). Вказані обставини негативно впливають на фінансовий стан АТ «НЗФ» , у зв`язку з чим, АТ «Укрнафта» вбачає ризики також у тому, що навіть за умови задоволення позовних вимог у справі №921/341/24(921/275/25), ТОВ «Енерджі Сток» не зможе стягнути з АТ «НЗФ» грошові кошти у розмірі 167 203 970, 30 грн. та задовольнити кредиторські вимоги АТ «Укрнафта».

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф на суму 210000000,00 грн, Договору відступлення права вимоги від 24.05.2023 № В6-2301 на суму 107003970, 30 грн, Договору відступлення права вимоги від 24.05.2023 № В6-2601 на суму 60200000, 00 грн та стягнення з Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Сток грошові кошти за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 14.06.2022 № ЕС2206/1-Ф у розмірі 167203970,30 грн.

Оскільки предметом позову в тому числі є вимоги майнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення вимагатиме примусового виконання, а його виконання в майбутньому безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача 3 необхідна сума грошових коштів.

Отже, виконання судового рішення у даній справі (за умови задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матиме відповідач 3 необхідну суму грошових коштів.

У цьому контексті варто зауважити, що подання позову, зокрема про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За наведених умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/23, від 08.07.2024 у справі № 916/143/24, що свідчить про усталеність судової практики з цього питання.

У постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22 зазначено, що у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Суд, відхиляє доводи відповідача -3 про те, що враховуючи надані АТ НЗФ відомості про свій фінансово-майновий стан, активи останнього значно перевищують його зобов`язання, що дає змогу як виконати зобов`язання перед контрагентами на загальну суму 586 355 463,78 грн, згідно наведеними позивачем рішеннями судів, так і потенційно виконати зобов`язання перед ТОВ «Енерджі Сток» на суму 167 203 970,30 грн, оскільки відповідачем - 3 не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин, а саме звітів про фінансові результати товариства, тощо. Доданий до заперечень витяг з сайту Опендатабот не може бути належним доказом та не містить повної інформації про фінансові результати товариства. Крім того, якщо відповідно до доводів відповідача - 3 активи товариства становлять 23 008 805 000 грн, то накладення арешту на його кошти в розмірі 167 203 970,30 грн не приведе до блокування господарської діяльності відповідача - 3.

Щодо доводів відповідача - 3 про те, що зобов`язання АТ НЗФ за Договором фінансової допомоги №ЕС2206/1-Ф від 14.06.2022, право вимоги за яким було відступлено відповідно до Договорів про відступлення права вимоги №В6- 2601 від 26.05.23 та №В6-2301 від 24.05.23, є припиненим, оскільки зобов`язання є припиненим, а борг АТ НЗФ - відсутнім права вимоги на дату розгляду даної справи не існує, суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Таким чином відповідач не довів недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач.

Отже, із врахуванням наданих позивачем доказів, господарський суд погоджується, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах заявленої суми 167 203 970,30 грн, є релевантним з предметом позову і зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Тобто, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із заявником, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а тому вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

Одночасно суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальних прав сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Окрім того, арешт коштів на рахунках означає, що грошові кошти залишаються у власності відповідача і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, якщо судове рішення буде постановлено на користь позивача. Тобто, можливість боржника розпоряджатися грошовими коштами обмежується лише на певний час і лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Таке саме стосується й арешту майна відповідача, яким обмежується лише право розпорядження відповідачем відповідним майном.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне Заяву № без номера, документ сформований в системі Електронний суд 29.07.2025 (вх.№ 5509 від 30.07.2025) Акціонерного товариства "Укрнафта" про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до п.6 ст. 139 ГПК України позивач повинен зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення.

Згідно статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18.

Згідно ч.8 ст.140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.137-140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву № без номера, документ сформований в системі Електронний суд 29.07.2025 (вх.№ 5509 від 30.07.2025) Акціонерне товариство Укрнафта про забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (, адреса: 53200, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) в межах суми 167 203 970, 30 грн. (сто шістдесят сім мільйонів двісті три тисячі дев`ятсот сімдесят грн. 30 коп.), які знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі, але не виключно:

НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г);

НОМЕР_2 відкритий в Акціонерному товаристві «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Код , адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32);

НОМЕР_3 відкритий в Акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (, адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11).

3.Стягувач за даною ухвалою: Акціонерне товариство Укрнафта (04053, м.Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390).

4.Боржник за даною ухвалою: Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", (53200, м.Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310, ).

5.Ухвала є виконавчим документом.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання три роки - до 02.08.2028 включно.

8.Ухвала підлягає оскарженню в строк і порядок передбачені ст.ст.256,257 ГПК України.

9.Оригінал ухвали направити Акціонерному товариству Укрнафта (04053, м.Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390) поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

10. Копію ухвали направити:

- позивачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

- відповідачу-1 (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" Григор`єву Валерію Васильовичу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

- відповідачу-2 (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

- відповідачу-3 (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано: 01 серпня 2025 року.

Суддя С.О. Хома