ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Справа №914/3022/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Копець Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича від 29.05.2025 (вх. № 01-05/1638/25 від 30.05.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 19.05.2025, суддя Матвіїв Р.І.)

за скаргою: Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича

у справі № 914/3022/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-3" (надалі ТОВ "Маяк-3" ), Рівненська область, Рівненський район, с. Верхівськ

до відповідача: Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України", м. Львів

про: стягнення 619 930, 94 грн. за договором поставки,

за участі представників:

від приватного виконавця: Репак В.В.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Підприємство об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" звернулось до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича в частині неповернення частини основної винагороди приватного виконавця. Заявник просив зобов`язати повернути приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойду Андрія Володимировича на користь Підприємства об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» частину основної винагороди приватного виконавця у розмірі 15 976,04 грн.

Скарга обґрунтована тим, що приватним виконавцем на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 вчинено ряд виконавчих дій та стягнуто основну винагороду у розмірі 62 810,04 грн. Однак, ухвалою суду від 29.01.2025 виконавчий документ - наказ № 914/3022/23 від 14.05.2024 визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому на підставі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" просив зобов`язати приватного виконавця повернути частину основної винагороди приватного виконавця у розмірі 15 976,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 (суддя Р.І. Матвіїв) скаргу Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на дії приватного виконавця у справі №914/3022/23 задоволено. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойду Андрія Володимировича повернути Підприємству об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" частину основної винагороди приватного виконавця в сумі 15 976,04 грн.

При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, сплативши частину заборгованості по договору до відкриття виконавчого провадження, через помилки інших учасників відносин: недобросовісну поведінку стягувача і надмірно швидкі дії виконавця не повинен зазнавати майнових втрат і нести тягар відшкодування витрат приватного виконавця у більшому розмірі, ніж 10 % від фактично стягнутої суми з урахуванням часткового визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання - на суму 159 764,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Голойда А.В. звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 у даній справі та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги Підприємства об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича та скасування постанов - відмовити повністю. Стягнути з Підприємства об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені апелянтом в суді першої інстанції в розмірі - 8 000, 00 грн.

Скаржник ухвалу суду першої інстанції вважає незаконною, необґрунтованою, постановленою без врахування фактичних обставин даної справи. Висновки суду щодо неправомірності дій приватного виконавця зводяться до того, що останній занадто швидко виконав рішення суду. При цьому судом не зазначено, які приписи законодавства про виконавче провадження порушив приватний виконавець виконавши протягом одного дня судове рішення. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що після відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не повинен був перевіряти чи правильна сума боргу зазначена в судовому наказі. Такий обов`язок, в силу приписів частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відсутній у приватного виконавця. Наголошує, що виконавець не може ставити під сумнів рішення суду, яке набрало законної сили. Виконавець наділений владними повноваження щодо виконання судових рішень і не вправі на свій власний розсуд вирішувати чи виконувати йому рішення суду чи зволікати щодо здійснення виконавчого провадження. Зазначає, що в боржника та стягувача існував законодавчо визначений обов`язок повідомити приватного виконавця про часткове виконання ним рішення суду. Водночас, як на момент відкриття виконавчого провадження, так і закінчення в приватного виконавця не було жодних відомостей про часткове виконання боржником рішення суду. Такої інформації не було надано стягувачем, ні самим боржником. Звернення боржника до приватного виконавця вже після винесення судом ухвали від 29.01.2025, якою було вирішено визнати виконавчий документ (наказ № 914/3022/23 від 14.05.2024) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 159 764,00 грн., не звільняло його від обов`язку повідомити виконавця про обставини добровільного виконання ним рішення суду ще до винесення вказаної ухвали суду. Більше того, як з`ясовано під час розгляду справи, про такі обставини боржнику було відомо під час розгляду справи № 914/3022/23 ще до винесення судом рішення, тобто до відкриття приватним виконавцем Голойдою А.В. виконавчого провадження. Оскільки постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 07.06.2024 Підприємством об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація осіб з інвалідністю України» не оскаржувалася, а тому не має підстав вважати, що стягнута в повному обсязі на підставі неї основна винагорода підлягає поверненню боржнику.

Позивач та відповідач не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Представник приватного виконавця в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не з`явився, 21.07.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх. № ЗАГС 01-04/5650/25 від 21.07.2025), в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника ТОВ «Маяк-3» .

Відповідач не делегував уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, складеною відповідальним працівником Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, передбаченого ч. 2 ст. 273 ГПК України, а також того, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача у справі.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника приватного виконавця, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

10.10.2023 ТОВ "Маяк-3" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 619 930, 94 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 у справі №914/3022/23 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-3" - 289 925,00 грн. основного боргу, 104 370,07 грн. пені, 6 539,88 грн. 3% річних, 5 009,25 грн. інфляційних втрат, 212 977,50 грн. штрафу, а також 9 282,32 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. В задоволенні вимог про стягнення 62,79 грн. 3% річних та 1 046,45 грн. пені відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 у справі № 914/3022/23 залишено без змін.

14.05.2024 на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 і постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024, які набрали законної сили, Господарським судом Львівської області видано наказ.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-3» (Стягувач) звернулось до приватного виконавця Голойди Андрія Володимировича з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу № 914/3022/23 від 14.05.2024.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2024, приватний виконавець Голойда А.В. постановив: 1) Відкрити виконавче провадження з виконання наказу № 914/3022/23, виданий 14.05.2024; 2) Зобов`язати боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; 3) Стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 62 810, 04 грн.

07.06.2024 приватним виконавцем Голойдою А.В. прийнято постанови: - про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 62 810,40 грн.; - про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 371,00 грн.; - про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 691 905,42 грн.; - про арешт майна боржника, постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження - 620,00 грн.; - про закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, відповідно до змісту останньої постанови вказано, що борг згідно з виконавчим документом, основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто в повному обсязі.

23.12.2024 представник Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" подав до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» заяву (вх. № 4768/24 від 23.12.2024) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.01.2025 заяву Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі № 914/3022/23 задоволено повністю. Визнано виконавчий документ - наказ № 914/3022/23 від 14.05.2024 про примусове виконання рішення, який виданий Господарським судом Львівської області, таким що не підлягає виконанню, в частині стягнення з Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація осіб з інвалідністю України" 159 764,00 грн.

07.03.2025 Підприємство об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" направило вимогу до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди А.В. про повернення частини винагороди приватного виконавця.

На вказану вимогу приватний виконавець 31.03.2025 відповів про відсутність підстав для повернення 15 976,04 грн., оскільки у відповідача існував законодавчий обов`язок подати виконавцю декларацію про доходи та майно, а також повідомити виконавця після відкриття провадження про часткове виконання рішення суду. Скаржник не вказує, які обставини перешкоджали виконати йому такий обов`язок, боржник знав про наявність виконавчого провадження, не вчинив дії, передбачені ст.19 Законом України "Про виконавче провадження".

Наведені обставини стали підставою звернення Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" до місцевого господарського суду із скаргою на дії приватного виконавця в частині неповернення частини основної винагороди приватного виконавця та зобов`язання приватного виконавця повернути відповідачу (Боржнику) частину основної винагороди приватного виконавця у розмірі 15 976,04 грн.

При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 3391 ГПК України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Порядок здійснення примусового виконання судового рішення встановлено, зокрема Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання ухваленого судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч. 1 ст. 18 названого Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як зазначалось вище, ТОВ «Маяк-3» (Стягувач) звернулось до приватного виконавця Голойди Андрія Володимировича із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу № 914/3022/23 від 14.05.2024. 07.06.2024 на підставі заяви та виконавчого документа приватним виконавцем Голойдою А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75248502, яку скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2024, приватний виконавець Голойда А.В. постановив: 1) Відкрити виконавче провадження з виконання наказу № 914/3022/23, виданий 14.05.2024; 2) Зобов`язати боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; 3) Стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 62 810, 04 грн.

За приписами ч. 4. ст. 19 названого Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

При цьому колегія суддів зауважує, що після відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не повинен був перевіряти чи правильна сума боргу зазначена в судовому наказі. Такий обов`язок, в силу приписів частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відсутній у приватного виконавця.

Таким чином, в боржника існував законодавчо визначений обов`язок повідомити приватного виконавця про часткове виконання ним рішення суду.

Водночас, як на момент відкриття виконавчого провадження, так і закінчення в приватного виконавця не було жодних відомостей про часткове виконання боржником рішення суду. Такої інформації не було надано ні стягувачем, ні самим боржником. Доказів протилежного скаржником не надано.

Звернення боржника до приватного виконавця вже після винесення судом ухвали від 29.01.2025, якою було вирішено визнати виконавчий документ (наказ № 914/3022/23 від 14.05.2024) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 159 764,00 грн., не звільняло його від обов`язку повідомити виконавця про обставини добровільного виконання ним рішення суду ще до винесення вказаної ухвали суду.

Як з`ясовано судом апеляційної інстанції, про такі обставини боржнику було відомо під час розгляду справи № 914/3022/23 ще до винесення судом рішення, тобто, до відкриття приватним виконавцем Голойдою А.В. виконавчого провадження. Отже, боржник знав про наявність виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу, проте не вчиняв дії, передбачені положеннями статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», письмово не повідомив приватного виконавця про часткове самостійне виконання рішення суду.

Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що на момент винесення Господарським судом Львівської області ухвали суду від 29.01.2025 у справі №914/3022/23, якою було вирішено визнати виконавчий документ (наказ № 914/3022/23 від 14.05.2024) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 159 764,00 грн., та подання цієї скарги приватним виконавцем Голойдою А.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.06.2024 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним та фактичним виконанням виконавчого документа, а не у зв`язку зі скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п.5 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналізу наведених норм права та фактичних обставин даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що жодних протиправних та незаконних дій приватним виконавцем по відношенню до боржника не вчинено, натомість правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства про виконавче провадження, відкрито виконавче провадження та в подальшому фактично виконано в повному обсязі.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення скарги Підприємства об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича, оскільки така являється безпідставною.

Щодо поданої до суду першої інстанції представником приватного виконавця Голойди А.В. заяви (вх. № 10288/25 від 22.04.2025) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник приватного виконавця просить стягнути з відповідача (боржника) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн, колегія суддів враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в чому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

На підтвердження понесених витрат у суді першої інстанції на правничу допомогу представником приватного виконавця Голойди А.В. - адвокатом Репак Віталієм Валерійовичем долучено копії таких документів: ордеру про надання правничої допомоги від 17.04.2025 серія ВС № 1362794; платіжної інструкції № 3972 від 15.04.2025; рахунку 1 від 15.04.2025 за правничі послуги, що надані на підставі договору про надання правової допомоги № 12 від 14.04.2025; договору про надання правової допомоги № 12 від 14.04.2025.

14.04.2024 між Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ РЕПАКА» (Адвокатське бюро) та приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області Голойдою Андрієм Володимировичем (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 12.

Згідно з п.1.1 договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту у справі № 914/3022/23 за скаргою Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича.

Відповідно до п. 3.1 договору Клієнт зобов`язується оплачувати послуги по наданню правової допомоги.

Розрахунок вартості послуг за надання професійної правничої допомоги та порядок оплати таких послуг визначений п.п. 4.1- 4.5 договору.

На виконання умов договору про надання правової допомоги Адвокатським бюро виставлено Клієнту рахунок № 1 для оплати послуг за правничі послуги у даній справі, згідно якого Адвокатським бюро надано Клієнту наступні правничі послуги: 1) аналіз, вивчення документів та консультування Клієнта у справі № 914/3022/23 за скаргою Підприємства об`єднання громадян «Ювінбест» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича та скасування постанов, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-3» - 1 година, що становить до оплати 1 000,00 грн.; 2) підготовка та складання заперечення на скаргу у справі № 914/3022/23 - 6 годин, що становить до оплати 6 000,00 грн.; 3) аналіз практики Верховного Суду в аналогічних спорах для підготовки та складання заперечення на скаргу у справі № 914/3022/23 - 1 година, що становить до оплати 1 000,00 грн. Загальний розмір гонорару за надання Клієнту правової допомоги згідно рахунку № 1 складає 8 000, 00 грн.

15.04.2025 приватним виконавцем Голойдою А.В. частково проведено оплату за правничі послуги в розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3972.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів зауважує, що, виходячи із конкретних обставин справи, адвокат вправі самостійно визначатися зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Водночас вважається неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір таких витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Беручи до уваги наведені вище правові норми, надавши оцінку поданим заявником (приватним виконавцем) доказам на підтвердження понесених ним витрат, беручи до уваги фактичні обставини справи (відсутність протиправних дій приватного виконавця), виходячи з критеріїв обґрунтованості, справедливості та розумності таких витрат, колегія суддів констатує наявність правових підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на користь Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану у суді першої інстанції.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що висновки, наведені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, неповністю відповідають обставинам справи, тому її належить скасувати та відмовити в задоволенні скарги Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича в частині неповернення основної винагороди приватного виконавця в сумі 15 976,04 грн.

Керуючись, ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 277, 342, 343, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

у х в а л и в :

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 у справі №914/3022/23 скасувати.

3. В задоволенні скарги Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича в частині неповернення основної винагороди приватного виконавця в сумі 15 976,04 грн. відмовити.

4. Стягнути з Підприємства об`єднання громадян "Ювінбест" Громадської організації "Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України" (79035, м.Львів, вул. Пасічна, буд. 127, ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича (79071, м. Львів, вул. В.Великого, 117, офіс, 37, РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу надану у суді першої інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

О.С. Скрипчук