СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Харків Справа № 905/1422/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вх.1012Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 09.04.2025

у справі №905/1422/24 (суддя Лейба М.О., повний текст рішення підписано 09.04.2025)

за первісним позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція", м.Курахове, Донецька область

про стягнення 244.373,63грн

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція", м.Курахове, Донецька область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

про визнання права

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" про стягнення 231.647,97 грн, з яких: 227.895,51 грн - заборгованість з оплати послуг, 2.814,73грн.- інфляційні втрати, 937,73грн. - 3% річних. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління (дата акцептування 01.01.2024, ідентифікатор договору №2350-03032-ПД) в частині оплати отриманих послуг згідно з актами про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління від 31.07.2024 №ДУА-0009254, від 31.08.2024 №ДУА-0010016 та від 30.09.2024 №ДУА-0010788.

Від ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" надійшла зустрічна позовна заява про визнання права не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління.

Від позивача за зустрічним позовом ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову.

Від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ПрАТ "НЕК "Укренерго" надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині інфляційних втрат та 3% річних.

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" надійшли: заява про зменшення 3% річних, в якій ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" просить суд при ухваленні рішення зменшити проценти річних за час затримки на 90% та заява про відстрочення виконання рішення на один рік з дня ухвалення рішення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі №922/1422/24 первісні позовні вимоги ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до відповідача ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" про стягнення 244.373,63 грн, задоволено частково. Присуджено до стягнення ТОВ «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція» на користь ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованість з основного боргу в сумі 227.895,51 грн, 3% річних в сумі 3.197,02 грн, інфляційні втрати в сумі 13.221,62 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2.931,76 грн. В іншій частині позовних вимог, відмовлено. Відстрочено виконання рішення суду на десять місяців з дня ухвалення рішення. У задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 по справі №905/1422/24 в частині незадоволення стягнення 3% річних в сумі 59,48 грн та відстрочення виконання рішення суду 10 місяців з дня ухвалення рішення; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву НЕК «Укренерго» в повному обсязі та відмовити відповідачу у відстроченні виконання рішення суду; покласти витрати зі сплати судового збору на відповідача. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач за первісним позовом посилається на те, що судом не встановлені всі обставини, а рішення ухвалено без належних та допустимих доказів в тій частині, що оскаржується.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- розрахунок ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" заявлених до стягнення річних є правильним, що помилково не враховано судом першої інстанції;

- суд при наданні відстрочення виконання рішення порушив баланс сторін та прийняв до уваги лише доводи ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція". Апелянт звертає увагу, що саме по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання рішення суду, не свідчить про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

- в даному випадку відстрочення виконання рішення є безпідставним, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому і своєчасному виконанню відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а відповідачем не доведено наявності надзвичайних чи непереборних обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення; ТОВ "ДТЕК Курахівська ТЕС" надало загальні твердження про фінансову скруту без підтвердження винятковості;

- наявність фінансових труднощів не є автоматичною підставою для відстрочення, натомість необхідним є врахування не лише інтересів боржника, а й інтересів кредитора, оскільки відстрочка затягує момент фактичного відновлення порушеного права;

- сторони спору є суб`єктами господарювання, які повинні самостійно оцінювати та приймати на себе відповідальність за фінансові ризики, зокрема й за невиконання договірних зобов`язань; тривале невиконання судового рішення створює ризики для його реалізації у майбутньому, особливо з огляду на призупинення діяльності відповідача.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Медуниця О.Є., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі (з урахуванням ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2025 про виправлення описки).

07.05.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/1422/24.

12.05.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду апелянт направив заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з платіжними документами про сплату судового збору у відповідному розмірі (платіжні інструкції №В-3839 від 19.05.2025, №В-3709 від 14.05.2025).

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго" та призначено її до розгляду. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.06.2025 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду. Наводить аргументи на підтвердження своєї позиції у справі.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижче викладене.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (оператор системи передачі (ОСП), виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (користувач) укладеного Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №2350-03032-ПД шляхом подання заяви приєднання та її акцептування.

Даний Договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК "Укренерго" за мережевим посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykivrynku/dogovory/.

Умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ "НЕК "Укренерго" затверджені наказом №344 від 07.06.2024 та визначають наступне:

- цей договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачем системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, та є однаковими для всіх користувачів (п.1.1, п.1.2 договору);

- цей договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим Договором ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи (ОЕС) України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавним лініям зв`язку (ОЕС) України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі Послуга). Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010) має код 35.12. Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (пункт 2.2 договору);

- ціна договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 3.1 договору);

- оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП, відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється OCП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. 3.2. договору);

- планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. 3.4. договору);

- користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду (п. 3.5. договору);

- плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості Послуги визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6 договору);

- користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі (п.3.7 договору);

Вартість фактично наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості фактично наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "Системі управління ринком", що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту надання Послуги (включно), або Акт надання Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акту надання послуги та/або акту коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

- користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем. У разі виникнення розбіжностей за отриманими від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та /або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка 10 до правил ринку та відображаються в акті коригування (п. 3.8 договору);

- акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, рахунки, будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією Стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі (п.11.3 договору);

- будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт надання Послуги або акт коригування до акта наданої Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному веб-сайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документу) (п.11.5 договору);

- рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання Послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції (п.11.6 договору);

- договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання (п.13.1. договору).

Позивач зазначив, що в період липнявересня 2024 року ним були надані відповідачу послуги з диспетчерського (оперативно-технічного) управління відповідно до укладеного між сторонами договору загальною вартістю 227.895,51 грн.

Відповідно до пунктів 3.5 та 3.6 договору, на ТОВ «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція» було покладено обов`язок здійснювати оплату наданих послуг поетапно з урахуванням як планового, так і фактичного обсягу споживання. У зв`язку з цим ПрАТ «НЕК «Укренерго» виставило відповідачу відповідні рахунки-фактури до сплати.

На оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління за липень 2024 року були складені рахунки-фактури: №ДУ-0032544/2350-03032-ПД від 15.07.2024 на суму 33526,44 грн за плановий обсяг, №ДУ-0033280/2350-03032-ПД від 25.07.2024 на суму 22837,08 грн за плановий обсяг, №ДУ-0034011/2350-03032-ПД від 05.08.2024 на суму 22547,84 грн за плановий обсяг.

На оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління за серпень 2024 року були складені рахунки-фактури: №ДУ-0035487/2350-03032-ПД від 15.08.2024 на суму 24616,32 грн за плановий обсяг, №ДУ-0036215/2350-03032-ПД від 25.08.2024 на суму 25187,27 грн за плановий обсяг, №ДУ-0036940/2350-03032-ПД від 05.09.2024 на суму 27878,53грн за плановий обсяг.

На оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління за вересень 2024 року були складені рахунки-фактури: №ДУ-0038411/2350-03032-ПД від 15.09.2024 на суму 25243,37 грн за плановий обсяг, №ДУ-0039137/2350-03032-ПД від 25.09.2024 на суму 24009,23 грн за плановий обсяг, №ДУ-0039867/2350-03032-ПД від 05.10.2024 на суму 24246,26 грн за плановий обсяг.

На підтвердження надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління у липні вересні 2024 року позивачем надані акти надання послуг, а саме: акт надання послуги від 31.07.2024 №ДУА-0009254 за липень 2024 року на суму 78.401,90грн (фактичний обсяг переданої електричної енергії становить 624,796МВт*год.); акт надання послуги від 31.08.2024 №ДУА-0010016 за серпень 2024 року на суму 77.493,90 грн (фактичний обсяг переданої електричної енергії становить 617,560МВт*год.); акт надання послуги від 30.09.2024 №ДУА-0010788 за вересень 2024 року на суму 71.999,71 грн (фактичний обсяг переданої електричної енергії становить 573,776МВт*год.).

Надіслані відповідачу рахунки та акти, підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача, були передані через систему електронного документообігу, що підтверджується відповідними роздруківками з програмного забезпечення.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, позивач направив відповідачу претензію від 20.09.2024 №01/59180, яка залишилася без відповіді та задоволення.

Вищезазначене зумовило звернення ПрАТ «НЕК «Укренерго» до суду з позовом (з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення заборгованості в розмірі 227.895,51 грн основного боргу, 3% річних у сумі 3.256,50 грн та інфляційних втрат у сумі 13.221,62 грн.

Також в процесу розгляду первісного позову в суді першої інстанції відповідач за первісним позовом ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" звернувся, зокрема, із заявою про відстрочення виконання рішення на один рік з дня ухвалення рішення.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким частково задовольнив первісні позовні вимоги присудивши основну заборгованість в сумі 227.895,51 грн, 3% річних 3.197,02 грн, інфляційні втрати 13.221,62 грн і судовий збір 2.931,76 грн та відстрочивши виконання рішення на 10 місяців, а також відмовивши повністю в задоволенні зустрічного позову обґрунтував своє рішення встановленням факту виникнення заборгованості відповідача за договорами про надання диспетчерських послуг. У задоволенні зустрічного позову було відмовлено через відсутність обґрунтованих підстав щодо визнання права не сплачувати вартість послуг. Відстрочку виконання рішення суд мотивував потребою уникнути непомірного навантаження на відповідача, забезпечуючи при цьому балансовий інтерес позивача й дотримання принципу пропорційності. Суд виходив із встановлених зобов`язань відповідача, відсутності з його боку доказів зустрічних вимог та необхідності пом`якшити регуляторні наслідки виконання рішення.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи положення процесуального закону, предметом даного апеляційного провадження є перевірка рішення Господарського суду Донецької області від 12.02.2025 у справі №905/1422/24 виключно в частині відмови у задоволенні первісного позову про стягнення 3% річних в заявленій позивачем сумі, а також в частині надання відстрочки виконання рішення на десять місяців з дня ухвалення рішення.

В інших частинах рішення Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі №905/1422/24 не оскаржується.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам сторін за первісним позовом, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Диспетчерським управлінням, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" є - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами у договорі погоджено порядок та строки виконання зобов`язань з оплати отриманих послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що акти надання послуг надіслані позивачем в системі управління ринком (MMS) відповідачеві, дата відправлення документів (АСКОД онлайн відправлено) співпадає із датою доставлення цих документів до контрагента (АСКОД онлайн доставлено). Вказані акти підписані відповідачем, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, а також відомостями з СУР (статус підпису контрагента підписаний).

Відповідач за первісним позовом не заперечує факт надання послуг, а також їх обсяг та вартість.

Отже факт наявності заборгованості за договором у відповідача за первісним позовом та її розмір підтверджений матеріалами справи.

Щодо заявлених до стягнення річних, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

За прострочення виконання грошового зобов`язання протягом липня 2024 року - вересня 2024 року за спірним договором позивачем (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача, зокрема - 3% річних у розмірі 3256,50 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення; приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовної вимоги в частині стягнення 3% річних такими, що відповідають вимогам матеріального права, належним чином обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідачем допущено порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №2350-03032-ПД, що стало підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Уточнення строків прострочення суд провів з урахуванням конкретних умов договору, які передбачають планову поетапну оплату вартості послуг, а також подальший розрахунок за фактичний обсяг, і з врахуванням того, що несплата навіть проміжних сум у встановлений строк становить порушення зобов`язання в розумінні статей 611, 625 ЦК України.

Суд також вірно застосував правила обчислення строків, визначені частиною 5 статті 254 ЦК України, відповідно до яких, якщо останній день строку припадає на неробочий день, днем його завершення вважається перший наступний робочий день. З огляду на це, суд першої інстанції встановив наявність у первісному розрахунку позивача помилок щодо дат початку прострочення зобов`язань у липні, серпні та вересні 2024 року, що безпосередньо вплинуло на правильність розрахунку нарахувань. Здійснивши уточнений розрахунок 3% річних за період прострочення, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення відповідної вимоги та визначив до стягнення 3.197,02 грн суму, що відповідає дійсному обсягу прострочення та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апелянта щодо неправомірності задоволення вимоги про стягнення 3% річних є необґрунтованими та не спростовують наведених судом першої інстанції висновків. Крім того, апелянт не спростував фактів прострочення виконання грошового зобов`язання, не довів недостовірності або хибності здійсненого судом перерахунку, а також не надав належного альтернативного розрахунку. Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення в цій частині є законним, обґрунтованим і не підлягає зміні.

Надаючи оцінку доводам заявника апеляційної скарги щодо неправомірного задоволення судом першої інстанції клопотання відповідача за первісним позовом та наданню відстрочки виконання рішення на 10 місяців, апеляційний господарський суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, Господарський процесуальний кодекс України не вимагає.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 вказав, що підставою для застосування відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Так, судом апеляційної інстанції установлено, що відповідач в обґрунтування наведеного клопотання про відстрочення виконання судового рішення посилався на те, що є енергогенеруючим підприємством, об`єктом критичної інфраструктури та стратегічним об`єктом в економіці України, а місцезнаходженням товариства, за яким здійснюється основна господарська діяльність, є місто Курахове Донецької області, яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", з 06.09.2024 включено до переліку територій активних бойових дій.

Як зазначав відповідач, з початку повномасштабної агресії проти України генеруючі підприємства піддавалися систематичним ворожим обстрілам, а починаючи з 10.10.2022, зокрема, через обстріли території ТОВ "ДТЕК Курахівська ТЕС", частина об`єкту знищена, а інша частина зазнала значних ушкоджень та потребує відновлення,

Також відповідач посилався на те, що у 2023 році українська енергосистема зазнала руйнівних атак, а ворогом застосовані комбіновані засоби ураження: ракети різних типів та артилерія, які атакували теплову електростанцію, що спровокувало сталий дефіцит доступних генеруючих потужностей в ОЕС України, як через вимушені аварійні зупинки енергоблоків ТЕС, так і через пошкодження обладнання видачі потужності та систем зв`язку ТЕС із енергосистемою.

В подальшому, як зазначав відповідач, у 2024 році в результаті численних атак руйнації зазнало електроенергетичне обладнання, а також трансформатори, генератори, повітряні лінії електропередач тощо, що призвело до відключення енергоблоків та повного зупинення роботи ТЕС, пошкоджень адміністративних та виробничих приміщень, будівель та споруд, які використовувались для діяльності станцій.

У зв`язку із військовою агресією та руйнуванням залізничної інфраструктури, що унеможливило постачання вугілля та інших ресурсів для виробництва електричної та теплової енергії, відповідно до наказу керівника ТОВ "Курахівська ТЕС" від 24.05.2024 №110-ОП, з 01.06.2024 тимчасово призупинено виробничу діяльність товариства.

Листом від 03.06.2024 відповідач повідомив Міністерство енергетики України, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, позивача, Донецьку обласну державну адміністрацію та Курахівську міську військову адміністрацію Донецької області, що вимушений зупинити виробництво електричної та теплової енергії з незалежних від підприємства обставин.

З огляду на наведені обставини, відповідач посилався на те, що товариство здійснювало основну господарську діяльність, незважаючи на постійні обстріли, однак відповідач втратив єдине джерело доходу від здійснення господарської діяльності, зазнав суттєвих збитків від втраченого цілісного майнового комплексу - Курахівської ТЕС, втратив будь-який зв`язок із виробничим підприємством і наразі доля підприємства невідома.

Наприкінці 2024 року відповідач повністю втратив контроль над господарською діяльністю виробничого підприємства, таким чином вимушено припинив здійснення основної господарської діяльності - виробництво електроенергії, що в свою чергу позбавило останнього на отримання стабільного доходу.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наведені вище обставини вочевидь призвели до суттєвого погіршення фінансового становища відповідача, яке виникло в тому числі і внаслідок збройної агресії проти України, зокрема, внаслідок масованих ракетних обстрілів об`єктів енергетичної інфраструктури, а також проведення активних бойових дій в місті Курахове, що призвело до призупинення діяльності товариства, а тому наведені обставини є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення в цій справі.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що негайне виконання судового рішення хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, яка на даний момент є ускладненою та фактично призупиненою, а також може поставити під загрозу інтереси інших кредиторів, що суперечить принципу справедливого балансу інтересів сторін та меті ефективного правосуддя.

Крім того, апеляційний господарський суд вважає, що негайне виконання рішення за таких виняткових обставин, як зупинення діяльності підприємства через активні бойові дії та руйнування критичної інфраструктури, може не лише унеможливити фактичне виконання рішення у повному обсязі, але й призвести до непоправних наслідків для підприємства-боржника, у тому числі його ліквідації, що суперечить засадам пропорційності, розумності та забезпечення реального, а не формального правового захисту.

Значення діяльності позивача є безумовно важливою для загального функціонування відповідного ринку. Разом із цим, необхідно також враховувати можливі негативні наслідки як для стягувача при затримці виконання рішення суду, так і для боржника при виконанні рішення у встановлений строк.

Для відповідача ненадання відстрочки виконання рішення може призвести до загрози банкрутства підприємства. В той же час для позивача, ПрАТ "НЕК "Укренерго", затримка в отриманні коштів не призведе до збитків та банкрутства.

Доводи апелянта про те, що надання відстрочки може порушити баланс інтересів сторін спору й стимулюватиме відповідача надалі порушувати свої зобов`язання, не підтверджені будь-якими належними доказами та не спростовують відомості фінансової звітності відповідача, у відповідності до якої вбачається збитковість підприємства у вказаний період.

Поряд із цим, відповідачем надані належні та допустимі докази, які свідчать, що вищенаведені обставини у свої сукупності вплинули на фінансове становище Товариства. Так, відповідно до звіту за Формою 2, чистий фінансовий результат Товариства за 9 місяців 2024 року склав 2178758 (два мільярди сто сімдесят вісім мільйонів сімсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень збитків.

Доказів того, що відстрочення виконання рішення суду призведе до виникнення збитків у позивача, істотну зміну його матеріального стану, в тому числі внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду, матеріали справи не містять, що, в своє чергу, не надає підстави вважати, що негайне виконання рішення за встановлених обставин є критичним.

Таким чином, надання відстрочення виконання рішення в даному випадку не порушить принцип збалансованості інтересів сторін, в тому числі принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції при задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

З огляду на наведене та беручи до уваги надані сторонами докази у своїй сукупності, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем доведено обставини, що ускладнюють негайне виконання рішення суду, а також про наявність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення строком на один рік.

Підсумовуючи наведене, під час апеляційного провадження доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, тому суд дійшов висновку про її відхилення.

Підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення в оскаржуваних апелянтом частинах апеляційним господарським судом не установлено.

Аналізуючи питання обсягу дослідження інших доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Судова колегія вважає, що в даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі №905/1422/24 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі №905/1422/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 24.07.2025.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков