ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.07.2025 Справа № 914/1271/25
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту», м. Новояворівськ, Львівська область
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/1271/25
про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом: Фізичної особи-підприємця Юрко Ігоря Степановича, м. Рівне
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту», м. Новояворівськ, Львівська область
про стягнення 129 321,94 грн
Суддя Наталія Мороз
За участю секретаря с/з Олександри Псярук
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/1271/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Юрко Ігоря Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту» про стягнення 129 321,94 грн.
Ухвалою суду від 24.06.2025 позов Фізичної особи-підприємця Юрко Ігоря Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту» про стягнення 129 321,94 грн залишено без розгляду.
30.06.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково дослідне підприємство» Технології захисту» через систему «Електронний суд» подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 914/1271/25, згідно з яким останній просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Юрко Ігоря Степановича 19 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 01.07.2025 клопотання про стягнення судових витрат прийнято до розгляду; судове засідання призначено на 15.07.2025.
11.07.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
14.07.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання, яким останній просить суд задоволити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі; розгляд вказаної заяви здійснювати за відсутності представника відповідача.
У зв`язку з перебуванням судді Наталії Мороз у період з 14.07.2025 по 18.07.2025 на лікарняному, розгляд заяви у справі № 914/1271/25, призначений на 15.07.2025 не відбувся.
Ухвалою суду від 21.07.2025 судове засідання щодо вирішення судових витрат відкладено на 29.07.2025.
В судове засідання 29.07.2025 представники сторін не з`явились.
Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
При вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з ч.5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина 7 ст. 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, нормами якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Із системного аналізу положень ГПК України, що стосуються судових витрат слідує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідач, звертаючись із заявою про стягнення з позивача 19 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що в даному випадку позивач звернувся до суду з необґрунтованим позовом, створивши підстави для витрат з боку відповідача на організацію захисту у справі, що є підставою для їх відшкодування.
У клопотанні про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги позивач зазначив, що загальний обсяг витраченого адвокатом часу на правничу допомогу у справі № 914/1127/25 був суттєво завищеним для того, щоб відповідати розміру гонорару у 19 500,00 грн. Гонорар адвоката є не співмірним із складністю справи та обсягом наданих послуг, не відповідає принципам розумності у правовідносинах, що виникли між сторонами, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.
Також позивач звертає увагу суду на те, що заявлені до стягнення відповідачем витрати на ознайомленням з матеріалами справи не є витратами, що пов`язані з розглядом справи; підготовка та подання зустрічного позову, який в подальшому було повернуто судом, не зобов`язує позивача нести витрати на правничу допомогу, пов`язані з цим зустрічним позовом; підготовка та подання клопотання про відкладення справи, про участь у судовому засіданні за допомогою відеозв`язку не відноситься до правничої допомоги, яка має бути покладена на іншу сторону справи; тривалість судових засідань у підготовчому провадженні становила від 4 до 5 хвилин, натомість, в акті наданих послуг зазначено кількість затраченого часу 1 год. Враховуючи наведене, позивач просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача від 28.06.2025 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 914/1271/25.
Суд звертає увагу сторін, що Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Пунктом 9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону).
Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц, які враховані господарським судом при прийнятті додаткового рішення у даній справі.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу наданих юридичних послуг так і доцільність понесених витрат.
Оцінивши обґрунтованість та співмірність заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд частково погоджується з доводами позивача, викладеними у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги щодо розподілу судових витрат як таких, що не відповідають критеріям співмірності та розумності, виходячи з наступного.
При визначенні розумного розміру витрат на професійну правничу допомогу, судом взято до уваги, що вказана справа за своєю категорією не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, час, який міг витратити адвокат для формування правової позиції та складення заяв по суті спору у даній справі.
Дослідивши зміст професійної правничої допомоги, про яку зазначено в акті наданих послуг № АНП24/06/2025 від 24.06.2025 суд зауважує, що під час розгляду справи № 914/1271/25 у суді представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту» адвокат Юлія Климчук брала участь у судовому засіданні 24.06.2025 в режимі відеоконференції. Тривалість вказаного судового засідання становила 11 хвилин.
Крім того, суд зазначає, що ознайомлення з матеріалами справи та надання письмової консультації охоплюються процесом підготовки та складання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив. Тобто, такі роботи не є окремими та самостійними, а є складовими з послуги підготовки та складання зазначених заяв.
Враховуючи, що ухвалою суду від 16.06.2025 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Технології захисту» до Фізичної особи-підприємця Юрко Ігоря Степановича повернуто заявнику, послуги по підготовці та поданні зустрічної позовної заяви відшкодуванню не підлягають.
Суд також звертає увагу, що перелічена в акті наданих послуг підготовка та подання клопотання про відкладення справи, про участь в судовому засіданні за допомогою відеозв`язку здійснювалась з власної ініціативи відповідача, відтак, не відноситься до правничої допомоги, яка має бути покладена на іншу сторону справи.
Беручи до уваги наведене, суд вважає співмірними зі складністю справи, наданий адвокатом обсяг послуг, що відповідають критерію реальності, розумності їхнього розміру витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 275,00 грн.
При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням позивачу правничої допомоги, судом враховано те, що розмір гонорару визначається за погодженням виконавця з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Проте, суд вважає неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг.
Суд при ухваленні додаткового рішення враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при ухваленні додаткового рішення не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених сторонами, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час прийняття додаткового рішення у даній справі.
Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідне підприємство «Технології захисту» про ухвалення додаткового рішення задоволити частково та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 275,00 грн, що є співмірним зі складністю справи, наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг та відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишити за відповідачем.
Керуючись ст. ст. 2, 123, 126, 129, 234, 244 ГПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідне підприємство «Технології захисту» про ухвалення додаткового рішення від 30.06.2025 задоволити частково.
3. В решті заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення складено 04.08.2025.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після його перегляду апеляційним господарським судом.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Суддя Мороз Н.В.