ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/556/25

За позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 34, , електронна адреса: ); Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 10, )

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 73, ); Державного навчального закладу «Арцизький професійний аграрний ліцей» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 149, , електронна адреса: )

про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Коротков С.О.

Представники сторін:

Від прокуратури: Уліцька А.В. - на підставі посвідчення №073369;

Від позивача (Головного управління Держгеокадастру в Одеській області): Ракович І.А. (зал) - в порядку самопредставництва;

Від позивача (Міністерства освіти і науки України): не з`явився;

Від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА»): Чабан О.О. - на підставі ордера серії ВН №1485686 від 11.03.2025р.;

Від відповідача (Державного навчального закладу «Арцизький професійний аграрний ліцей»): Кочуров А, О. - в порядку самопредставництва ;

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Уліцька А.В. - на підставі посвідчення №073369;

Від позивача (Головного управління Держгеокадастру в Одеській області): Ракович І.А. (зал) - в порядку самопредставництва;

Від позивача (Міністерства освіти і науки України): не з`явились;

Від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА»): не з`явився ;

Від відповідача (Державного навчального закладу «Арцизький професійний аграрний ліцей»): Кочуров А, О. - в порядку самопредставництва ;

Суть спору: Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», Державного навчального закладу (далі - ДНЗ) «Арцизький професійний аграрний ліцей» про:

- визнання недійсним договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р., укладеного між ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА»;

- зобов`язання ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» звільнити земельну ділянку загальною площею 240 га, яка є частиною земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0695, вартістю 6 369 068 грн 05 коп., яка розташована на території Теплицької сільської ради Болградського (колишнього Арцизького) району Одеської області, яку ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» займає на підставі договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р.

Ухвалою суду від 24.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/556/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2025р. Ухвалою суду від 18.03.2025р. підготовче засідання відкладено на 10.04.2025р. Ухвалою суду від 10.04.2025р. відкладено підготовче засідання на 18.04.2025р.

Ухвалою суду від 18.04.2025р. зупинено провадження у справі №916/556/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №922/2185/19.

Ухвалою суду від 29.04.2025р. поновлено провадження у справі №916/556/25 та призначено підготовче засідання на 15.05.2025р. Ухвалою суду від 15.05.2025р. підготовче засідання призначено на 29.05.2025р. Ухвалою суду від 29.05.2025р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 15.07.2025р. Ухвалою суду від 15.07.2025р. відкладено судове засідання на 24.07.2025р. Ухвалою суду від 24.07.2025р. оголошено перерву до 04.08.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява №30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, відповідях на відзиви, які надійшли до суду 24.03.2025р. та 28.03.2025р.

Позивач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, підтримує позовні вимоги прокурора, просить задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у додатковий поясненнях, що надійшли до суду 17.03.2025р.

Позивач - Міністерство освіти і науки України, підтримує позовні вимоги прокурора, просить задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у додаткових поясненнях, що надійшли до суду 31.03.2025р., просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач - ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 11.03.2025р., запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли на адресу суду 07.04.2025р., письмових поясненнях, які надійшли до суду 29.05.2025р.

Відповідач - ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 17.03.2025р., запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли на адресу суду 03.04.2025р.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України зазначив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» (далі навчальний заклад, професійний ліцей) 23.11.2018р. зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0695, площею 264,4965 га, власником якої є держава в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Згідно з п. 1.1 чинної редакції Статуту навчального закладу, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 01.02.2018р. № 92, ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» є підпорядкованим Міністерству освіти та науки України державним закладом базового рівня професійної (професійно- технічної) освіти, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття робітничих кваліфікацій та профільної середньої освіти.

Прокурор відмітив, що згідно з п. 7.9 Статуту майно професійного ліцею, у тому числі: навчально- виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, гуртожиток, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інші об`єкти є об`єктами державної власності, що закріплюються за ліцеєм на праві оперативного управління.

Функції управління майном, яке закріплюється за професійним ліцеєм, здійснює Міністерство освіти і науки України.

Майно та земельні ділянки, що закріплюються за професійним ліцеєм, не можуть бути предметом застави, а також не підлягають вилученню або передачі у власність, оренду юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України, крім передбачених законодавством випадків.

Згідно з п. 7.11 Статуту Професійний ліцей несе відповідальність перед Міністерством освіти і науки України за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна.

Як зазначає прокурор, 20.08.2021р. між ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» укладено Договір про спільну діяльність (надання послуг у навчально- виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур), відповідно до якого сторони домовились про спільну діяльність щодо використання земельної ділянки кадастровий номер :01001:0695. За вказаним Договором фактично надано для обробітку частину земельної ділянки площею 240 га.

Згідно з пунктом 1.1 Договору сторони зобов`язуються діяти спільно, без об`єднання вкладів сторін та без створення юридичної особи, для досягнення чого зобов`язуються спільно і погоджено робити необхідні юридичні і фактичні дії передбачені умовами даного Договору.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що для досягнення мети за цим договором здобувачі освіти ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» будуть проходити виробниче навчання, практику згідно з навчальними планами і програмами.

Як зазначає прокурор, відповідно до п. 1.3 даного Договору для досягнення спільної мети ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» надає безперешкодний доступ ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» до земельної ділянки розміром 240 га, кадастровий номер :01:001:0695, яка розташована на території Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, та якою володіє навчальний заклад по праву постійного користування землею з метою її оброблення (із правом обробки, проведення удобрення, засівання, збору врожаю, а за необхідності - проведення всього комплексу сільськогосподарських робіт), а ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» несе всі витрати, необхідні для досягнення мети, включаючи доставку здобувачів освіти та майстрів виробничого навчання закладу освіти до господарства товариства на виробниче навчання.

Предметом даного Договору є виробниче навчання та виробнича практика здобувачів освіти ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» (пункт 1.4 Договору).

Прокурор відмітив, що розділом 2 Договору «Права та обов`язки сторін» встановлено, що ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» своїми силами та за власний кошт має здійснювати оранку земельної ділянки, її культивацію та вирівнювання, передпосівну культивацію на глибину закладки насіння, посів земельної ділянки з одночасним внесенням власних добрив, коткування земельної ділянки, обробку посіву від бур`янів, внесення підкормки під корінь, обробку засобами захисту від хвороб, листову підкормку, збирання врожаю, вивезення урожаю, його реалізацію, та інші сільськогосподарські роботи (п. 2.1.1 Договору).

Таким чином, прокурор звертає увагу суду, що умовами Договору визначено право агрофірми на виконання на земельній ділянці навчального закладу повного комплексу робіт з вирощування зернових культур, що є її основним видом діяльності за класифікатором видів економічної діяльності.

При цьому, відповідно до п. 2.1.2 Договору ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» має право використовувати на земельній ділянці власну сільськогосподарську техніку, автотранспорт, агрегати, пальне, насіння, добрива та інше, а ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» відповідно до п. 2.2.2 Договору має допустити для проведення сільськогосподарських робіт сільгосптехніку, автотранспорт, агрегати, обладнання та робітників товариства на територію земельної ділянки.

За умовами Договору, навчальний заклад має забезпечити участь здобувачів «Ліцею» в проведенні сільськогосподарських робіт в межах навчальних планів і програм з виробничого навчання та виробничої практики з професії: Тракторист-машиніст сільського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорії СІ) (п. 2.3.2 Договору), а ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» має допускати здобувачів освіти до виконання практичних завдань на земельній ділянці під керівництвом та контролем відповідальних посадових осіб навчального закладу (п. 2.1.7).

Пунктом 3.1.1 Договору визначено, що ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» отримує результат у вигляді практичного навчання здобувачів освіти в проведенні технологічної обробки вирощуванням сільськогосподарських культур, збирання врожаю.

Згідно з п. 3.1.2 Договору сторони отримують кожна свою частину прибутку від реалізації виробленої на земельній ділянці сільськогосподарської продукції в заліковій вазі.

Розрахунок між сторонами має бути здійснено не пізніше 01 жовтня поточного року, у грошовому еквіваленті належної кожній стороні частини прибутку від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції. При цьому, сторони Договору домовились про такий порядок розрахунків між собою: ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» належить 20 % від прибутку, ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» - 80 % (п. 3.2 Договору).

Згідно інформації навчального закладу за вих. № 01-29/285/01 від 02.09.2024р. підтверджено факт надання права доступу ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» до земельної ділянки по Договору про спільну діяльність.

Прокурор відмітив, що на підтвердження виконання умов договору ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» надано акти виконаних робіт по Договору «Про спільну діяльність» (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських робіт) № 1-5, відповідно до яких в період з вересня 2023р. по березень 2024 р. здобувачами освіти, з залученням техніки навчального закладу, виконано сільськогосподарські роботи щодо вирощування озимого ячменю.

В свою чергу, ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» за умовами Договору відшкодовано вартість паливно-мастильних матеріалів, насіння озимого ячменю та мінеральних добрив при виконанні комплексу робіт.

На думку прокурора, указане свідчить про здійснення сумісної діяльності лише з вересня 2023 року, при цьому, відсутнє економічне обґрунтування в укладенні договору про спільну діяльність та про можливість виконання робіт з вирощування озимого ячменю безпосередньо навчальним закладом та, оскільки відповідно до умов п. 1.6 Статуту навчального закладу професійний ліцей надає платні освітні та інші послуги, визначені відповідно до Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, та пов`язані з його основною статутною діяльністю, у тому числі за видами діяльності згідно з Національним класифікатором України ГДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності», а саме: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Прокурор звертає увагу, що відповідно до виписок з банківського рахунку від 29.09.2023р., 10.11.2023р., 12.12.2023р.ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» на виконання умов Договору ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» сплачено кошти в загальній сумі 925 420 грн, в той час як акт прийому-передачі вирощеної продукції між сторонами Договору складено лише 30.06.2024р. За вказаним актом здійснено розрахунок за сільськогосподарську продукцію озимого ячменю врожаю 2024 року. Відповідно до наданих актів виконаних робіт в період до жовтня 2023 року на виконання умов Договору виконано лише передпосівну обробку ґрунту, в той час як за випискою з рахунку від 29.09.2023р. Товариством сплачено 425 419 грн 22 коп., а посів ячменю відбувався в період з 17 по 19 жовтня 2023 року.

На думку пролкурора, указане свідчить про невідповідність документів, наданих на підтвердження виконання умов Договору, фактичним обставинам. Економічне обґрунтування суми прибутку сторін Договору відсутнє.

На твердження прокурора, Договір про спільну діяльність від 20.08.2021р., укладений між ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» не відповідає вимогам закону, суперечить інтересам держави та підлягає визнанню недійсним у судовому порядку з наступних підстав.

Умови оспорюваного Договору та фактичні дії сторін у процесі його виконання свідчать про те, що шляхом його укладення оформлено оренду землі, оскільки ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» здійснює виробництво сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні комунального закладу, набуває права власності на врожай, сплачуючи за це грошові кошти, в рахунок орендної плати.

На думку прокурора, у даному випадку за умовами оспорюваного Договору навчальний заклад передав у користування земельну ділянку, тобто вчинив правочин, не маючи повноважень на його укладання.

Прокурор стверджує, що саме комунальний заклад як землекористувач на титулі права постійного користування, наділений передбаченими ст. 95 Земельного кодексу України правами щодо земельних ділянок, належних йому на праві постійного користування.

Як відмітив прокурор, в Договорі про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки від 20.08.2021р. не визначено конкретні обов`язки ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», виконання яких призведе до досягнення спільної мети; не визначено майно, яке виділяється ДНЗ для ведення спільних справ та його правовий статус, покриття витрат та збитків учасників, участь сторін за Договором у результатах спільних дій.

Згідно Договору, на думку прокурора, передбачається безперешкодний доступ (допуск) ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» до земельної ділянки для здійснення обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю. Це означає, що ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» отримала у повне користування земельну ділянку, на якій вирощує і збирає урожай.

Як стверджує прокурор, аналіз положень оспорюваного Договору та фактичні відносини, що склалися на підставі цього Договору, не відповідають умовам спільної діяльності, передбаченим ст. ст. 1130-1134 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, прокурор посилається на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 296 «Про затвердження Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном» (далі - Порядок) та зазначає, що Міністерством освіти і науки України укладання Договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) між ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» не погоджувалось.

Таким чином, як стверджує прокурор, зазначений Договір про сумісну діяльність є удаваним та містить ознаки іншого правочину - договору оренди земельної ділянки.

Прокурор зазначає, що земельна ділянка площею 240 га, яка є частиною земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0659, яка передана навчальному закладу у постійне користування, належить до об`єктів освіти і, відповідно до ст. ст. 80, 81 Закону України «Про освіту», не може використовуватися не за призначенням та передаватись в оренду для діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом, з огляду на що Договір про спільну діяльність від 20.08.2021р. укладено із порушенням приписів ст. ст. 80, 81 Закону України «Про освіту», що, на думку прокурора, також є підставою для визнання його недійсним.

Щодо переходу права власності на земельну ділянку до територіальної громади, прокурор зазначив, що станом на теперішній час рішення Одеської обласної ради не реалізовано, та земельна ділянка продовжує перебувати у власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Підсумовуючи, прокурор зазначив, що оспорюваний договір не є договором про спільну діяльність та не є договором про надання послуг, а є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» не дотримано спеціальної процедури укладення спірного договору, у останнього відсутні правові підстави для передання в користування ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» земельної ділянки, договір укладено без погодження органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить навчальний заклад (Міністерства освіти і науки України), а тому є підстави для визнання недійсним Договору про спільну діяльність від 20.08.2021р., через його удаваність та вчинення з метою, що суперечить інтересам держави, а предмет угоди - земельна ділянка площею 240 га в силу ст. 216 Цивільного кодексу України підлягає поверненню.

Також, прокурор надав обгрунтування наявності підстав для представництва ним інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Міністерства освіти і науки України.

Позивач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, підтримує позовні вимоги прокурора та зазначає, що 27.05.2021р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021р. № 1423-ІХ, яким розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Позивач зазначає, що в Державному земельному кадастрі наявні відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0695 площею 264,4965 га, категорія земель - Землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.09 «Для дослідних і навчальних цілей», яка розташована за адресою: Одеська область, Арцизький район, Теплицька сільська рада, дата державної реєстрації земельної ділянки - 30.07.2018р.

В порядку автоматизованого обміну інформацією із суб`єктами реєстрації речових прав на нерухоме майно до Державного земельного кадастру надійшла інформація про реєстрацію 23.11.2018р. права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0695 за Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та про реєстрацію права постійного користування зазначеною земельною ділянкою за ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей».

Посилаючись на норми Земельного кодексу України, позивач зазначає, що у ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» відсутні права щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0695.

Позивач наголошує, що саме ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» на праві постійного користування має право самостійно господарювати на земельній ділянці, без права передачі вказаної земельної ділянки в користування іншій особі. Втім, вказана земельна ділянка, з огляду на умови Договору про спільну діяльність, фактично використовується ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА».

З огляду на викладене, на думку Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, спірний Договір є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам законодавства та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Позивач - Міністерство освіти і науки України, підтримує позовні вимоги прокурора та зазначає, що на розгляд Комісії з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства, пропозиції з укладення спірного Договору не надходили, отже Міністерством не надавалось згоди на вчинення правочину, про що зазначено у листі Міносвіти від 29.07.2024р. № 1/13427-24 на адресу Офісу Генерального прокурора.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630 (зі змінами), визначено, що Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує контроль за діяльністю підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, організовує планово-фінансову роботу на підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів.

Відповідно до п. 89 цього Положення Міністерство здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Позивач зазначає, що згідно з довідковою інформацією, https://kadastr.live/parcel/:01:001:0695, за кадастровим номером №:01:001:0695 відображається земельна ділянка площею 264,4965 га, що належить до державної форми власності та категорії „Землі сільськогосподарського призначення", призначення - для дослідних і навчальних цілей.

Отже, земельна ділянка є об`єктом права власності держави, стосовно якої права власника здійснюють органи державної влади, тому, відповідно, на неї не поширюється дія Закону України „Про управління об`єктами державної власності" та Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 296 (із змінами).

Відповідач - ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що за своєю правовою природою оскаржуваний заступником керівника прокурора Договір є формою договірного партнерства в умовах, коли держава наділила навчальний заклад речовим правом на земельну ділянку для використання під потреби проведення навчальних заходів без державного фінансування.

На твердження відповідача, метою укладення Договору про спільну діяльність від 20.08.2021р. було надання теоретичних знань та практичних навиків здобувачам у сфері сільського чи підсобного господарства; досягнення дослідних цілей; досягнення спільного результату (цілей) з вирощування, заготівлі та реалізації сільськогосподарської продукції внаслідок спільного обробітку землі; разом з цим, збереження та підвищення якісних характеристик земельної ділянки запобігання її забур`яненню, деградації, ерозії; підвищення врожайності на земельні ділянці. При цьому, зазначені цілі є спільними, а не різними для обох сторін.

У відповідності до положень п. 2.3. Договору сторони зобов`язуються шляхом об`єднання майна і зусиль спільно діяти в сфері ведення дослідницької та навчальної діяльності для досягнення спільних господарських цілей - дослідження практичного застосування у навчальному процесі земельних ділянок, що належать на праві постійного користування Стороні 1.

Відповідач звертає увагу суду, що із змісту Договору вбачається, що сільськогосподарські роботи на земельній ділянці виконуються спільними ресурсами сторін, за участю здобувачів освіти, для виконання спільної мети - виробниче навчання, практика здобувачів освіти в проведенні технологічної обробки вирощуванням сільськогосподарських культур, збирання врожаю, а також отримання прибутку від реалізації спільно вирощеної продукції.

На твердження відповідача, з умов оскаржуваного Договору не вбачається, що ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» якимось чином передав земельну ділянку у користування ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА». Зокрема, в п. 1.5. Договору сторони чітко визначили, що земельна ділянка не передається за актом-приймання передачі, як це притаманно для відносин оренди. Договором чітко визначено, що Ліцей надає лише безперешкодний доступ ТОВ "АГРОФІРМІ-ДНІСТРОВСЬКІЙ" під час навчання та виробничої практики здобувачів освіти для спільного обробітку землі.

Разом з цим, відповідач відмічає, що за умовами Договору прибуток кожної із сторін розрахований виходячи з вартості від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції і часток у спільній діяльності в розмірі 20 % і 80 %. Перерахування вказаних коштів, дозволяють дійти висновку, що вказані умови належно виконувалися сторонами. Тобто, умовами Договору передбачено перерахування коштів Ліцею не за оренду земельної ділянки у фіксованому розмірі, а саме в якості прибутку, одержаного учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, залежно від цих результатів (обсягу вирощеної та реалізованої сільгосппродукції), що відповідає нормам ч.1 ст.1139 Цивільного кодексу України.

Також, відповідач зазначає, що в Договорі відсутня орендна плата (фіксований платіж),у вигляді відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, як істотна умова, що передбачена для договору оренди землі ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, відповідач вважає, що оскаржуваний Договір спрямований на досягнення спільної мети та передбачає розподіл прибутку, залежно від результатів спільного обробітку землі, що є характерним саме для відносин спільної діяльності.

Також, відповідач відмітив, що ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» перебуває в стані здійснення реєстрації змін до права власності на нерухоме майно, яке було передане з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, у зв`язку із чим власність держави, не зважаючи на формуванням прокурором інформаційної довідки від 14.08.2024 року, не підтверджена належними документами.

З огляду на вищевказане, на думку відповідача, відсутнє порушене право чи інтерес держави, за захистом якого звернувся заступник прокурора, а отже підстави для представництва інтересів держави необґрунтовані належним чином.

Також, відповідач посилається на правовий висновок наведений у п. 66 постанови Верховного Суду від 27.01.2021р. у справі № 917/341/19 та зазначає, що для позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА" звільнити земельну ділянку, ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» повинен бути в статусі позивача

На підставі вищевикладеного, ТОВ "АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА" просить суд в задоволенні позовної заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури відмовити повністю.

Відповідач - ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що за п. п.2.6 Статуту закладу, з метою сприяння розвитку навчально-матеріальної та соціальної побутової бази, забезпечення професійно-практичної підготовки, вирішення соціальних та інших питань працівників, здобувачів освіти, професійний ліцей має право укладати договори, в тому числі з підприємствами, установами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 15.11.2018 р. № 15-7232/13-18-а затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування та надано Ліцею у постійне користування земельну ділянку площею 264,4965 га, в тому числі ріллі 252,3682 га, багаторічних насаджень 12,1283 га, кадастровий номер :01:001:0695, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для дослідних і навчальних цілей (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно витягу від 29.11.2018 р. право постійного користування закладу освіти земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0695 площею 264,4965 га зареєстроване 23.11.2018 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідач зазначає, що у період з листопада 2018р. по серпень 2021 р. Ліцей використовував зазначену земельну ділянку згідно із цільовим призначенням: проводив увесь цикл сільськогосподарських робіт в навчальних цілях із залученням учнів та техніки Ліцею.

Переслідуючи мету належного функціонування закладу та сталого використання наданої земельної ділянки відповідно до цільового призначення, ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» 20 серпня 2021 року уклав Договір про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур з ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА», предметом якого є виробниче навчання та виробнича практика здобувачів освіти ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей».

Щодо належного визначення правової природи договору та відсутності ознак удаваного правочину, відповідач зазначає, що Договір не містить будь-якої фіксованої плати за користування землею, яка б визначалась незалежно від результатів діяльності сторін, та яку б можна було розцінювати як орендну плату, не містить істотних умов, обов`язкових для договору оренди, що передбачені законодавством про оренду землі, відсутні підтвердження передачі земельної ділянки в натурі.

Також, відповідач вважає, що Договір має характерні риси саме для договору про спільну діяльність, та прибуток визначається та розподіляється виключно від результатів спільної діяльності.

Разом з тим, на твердження відповідача, прокурором не враховано, що станом на день укладення спірного Договору, як і станом на день подання позову, земельна ділянка в сукупності з усім цілісним майновим комплексом ліцею не перебуває в розпорядженні держави, адже, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 р. № 241-р та додатком до нього Державний навчальний заклад «Арцизький професійний аграрний ліцей» (), що розміщений на земельних ділянках площею 0,8975; 0,1738; 4,6744; 0,8271; 1,054 і 264,4965 гектара (кадастрові номери: :02:001:0432; :02:001:0430; :02:001:0428; :02:001:0429; :02:001:0431 і :01:001:0695), переданий у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області.

Рішенням Одеської обласної ради № 232-VIII від 18.06.2021 р. прийнято з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області цілісні майнові комплекси державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти згідно з додатком 1. Згідно п. 2 зазначеного додатка таким цілісним майновим комплексом є Державний навчальний заклад «Арцизький професійний аграрний ліцей» (), що розміщений на земельних ділянках площею 0,8975; 0,1738; 4,6744; 0,8271; 1,054 і 264,4965 гектара (кадастрові номери: :02:001:0432; :02:001:0430; :02:001:0428; :02:001:0429; :02:001:0431 і :01:001:0695).

Рішенням Одеської обласної ради № 550-VIII від 23.06.2023 р. внесено зміни до рішення Одеської обласної ради від 18.06.2021 р., затверджено додатки 2,3,4,5 у новій редакції (копія додається).

Рішенням Одеської обласної ради № 728-VIII від 12.12.2024 р. затверджено передавальний акт (акт приймання-передачі) цілісного майнового комплексу Державний навчальний заклад «Арцизький професійний аграрний ліцей» () включно з правами та обов`язками юридичної особи у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області згідно з додатком, згідно п. 2 якого до складу нерухомого майна, що передається безоплатно з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, входить, зокрема, земельна ділянка площею 264,4965 га кадастровий номер :01:001:0695.

Відповідач зазначає, що станом на даний час ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» перебуває в стані здійснення реєстрації змін до права власності на нерухоме майно, яке було передане з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області.

Відтак, на думку відповідача, прокурором позов подано без з`ясування належного статусу земельної ділянки та органу, який є її розпорядником.

Разом з тим, відповідач вважає, що прокурором не надано обгрунтування того, що вибраний ним спосіб захисту шляхом визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку є ефективним до складених правовідносин.

Підсумовуючи вищевикладене, на думку відповідача, позов прокурора, поданий в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України до ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» безпідставний та задоволенню не підлягає.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення прокурора та представників сторін, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.3 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до п. 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19.09.2012 р. на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає у тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти росії» (Menchinskaya v. russia), заява №42454/02, § 35).

За змістом ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України держава Україна є учасником цивільних відносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками (ч.1 ст.167 Цивільного кодексу України). Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.170 Цивільного кодексу України).

Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, у цивільних, правовідносинах. Тому, у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі № 5023/10655/11, від 06.07.2021 р. у справі № 911/2169/20, від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц, від 18.01.2023р. у справі №488/2807/17).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанову від 26.06.2019 р. у справі № 587/430/16-ц). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 р. у справі № 911/2169/20, від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц).

Незалежно від того, хто саме звернувся до суду, - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор. На відміну від останнього та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

З наведеного можна виснувати, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Останній не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може та бажає захищати інтереси. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз.1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06. 2019 р. у справі № 587/430/16-ц ).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. (абз.2 ч.2 ст.53 ГПК України).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо

Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18).

У позовній заяві прокурор вказав, що Одеською обласною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Міністерства освіти та науки України направлено повідомлення за №07.11.2024р. за № 24-2263ВИХ-24 щодо виявлених порушень законодавства.

У відповідь листом від 22.11.2024р. № 1/21880-24 Міністерство освіти та науки України звернулось до обласної прокуратури з проханням стати на захист інтересів держави.

Крім того, Одеською обласною прокуратурою 09.08.2024р. за № 24-1722ВИХ-24 на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скеровано лист щодо виявлених порушень законодавства.

У відповідь, листом від 16.08.2024р. за №10-15-0.63-5 05 2/2-24, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повідомило прокуратуру, що перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки не проводилась.

Фактично позивачі самоусунулись від самостійного захисту власних майнових інтересів з часу вибуття виникнення спірних правовідносин, а також з часу направлення Одеською обласною прокуратурою повідомлень у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», жодних заходів з метою відновлення порушеного права не вжили, до суду із відповідним позовом не звертались.

З урахуванням наведеного, господарський суд встановив, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, обґрунтував та довів підстави для представництва та бездіяльність компетентних органів, які знали та повинні були знати про порушення інтересів держави, але не звернулись до суду з відповідним позовом у розумний строк.

За таких обставин, посилання відповідачів на відсутність у цьому випадку законних підстав для представництва інтересів держави прокурором є помилковими.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 264,4965 га, в тому числі ріллі 252,3682 га, багаторічних насаджень 12,1283 га, кадастровий номер :01:001:0695, перебуває у власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Господарський суд не приймає доводи відповідачів стосовно переходу права власності на вищевказану земельну ділянку із державної в комунальну власність на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 року № 241-р та рішень Одеської обласної ради 18.06.2021р. №232-VIII та 12.12.2024р. №728- VIII з огляду на наступне.

За приписами ч.6 ст.7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», який визначає основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну, право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.03.2021р. №241-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних закладів професійної (професійно-технічної ) освіти у спільну власність територіальних громад Одеської, Сумської та Хмельницької областей» передано цілісні майнові комплекси державних закладів професійної (професійно-технічної ) освіти у спільну власність територіальних громад Одеської, Сумської та Хмельницької областей з гідно з додатком,у п.2 якого значиться ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», що розміщений на земельних ділянках площею 0,8975; 0,1738; 4,6744; 0,8271; 1,054 і 264,4965 гектара (кадастрові номери: :02:001:0432; :02:001:0430; :02:001:0428; :02:001:0429; :02:001:0431 і :01:001:0695).

Рішенням Одеської обласної ради № 232-VIII від 18.06.2021 р. прийнято з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області цілісні майнові комплекси державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти згідно з додатком 1, у п. 2 якого значиться цілісний майновий комплекс ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» (), що розміщений на земельних ділянках площею 0,8975; 0,1738; 4,6744; 0,8271; 1,054 і 264,4965 гектара (кадастрові номери: :02:001:0432; :02:001:0430; :02:001:0428; :02:001:0429; :02:001:0431 і :01:001:0695).

Рішенням Одеської обласної ради № 550-VIII від 23.06.2023 р. внесено зміни до рішення Одеської обласної ради від 18.06.2021 р., затверджено додатки 2,3,4,5 (щодо складу комісій з приймання-передачі) у новій редакції.

Рішенням Одеської обласної ради № 728-VIII від 12.12.2024 р. затверджено передавальний акт (акт приймання-передачі) цілісного майнового комплексу ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» () включно з правами та обов`язками юридичної особи у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області згідно з додатком, за п. 2 якого до складу нерухомого майна, що передається безоплатно з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, входить, зокрема, земельна ділянка площею 264,4965 га кадастровий номер :01:001:0695.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, що передбачено ч. 1 ст. 5 вказаного Закону.

Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим отриманим документам.

Частиною 1 п. 14 ст. 27 вищевказаного Закону передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Керуючись нормами законодавства, господарський суд приймає доводи прокурора, що станом на теперішній час відповідні рішення Одеської обласної ради, не реалізовано, та земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0695 продовжує перебувати у власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що також підтверджується наявними у матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав.

Судом встановлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 15.11.2018 р. №15-7232/13-18-а затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування та надано ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» у постійне користування земельну ділянку площею 264,4965 га, в тому числі ріллі 252,3682 га, багаторічних насаджень 12,1283 га, кадастровий номер :01:001:0695, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для дослідних і навчальних цілей (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно витягу від 29.11.2018 р. право постійного користування закладу освіти земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0695 площею 264,4965 га зареєстроване 23.11.2018 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Згідно Статуту ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» в новій редакції, затвердженій Міністерством освіти та науки України 01.02.2018 р., професійний ліцей здійснює первинну професійну підготовку кваліфікованих робітників, з числа випускників закладів на основі базової чи повної загальної середньої освіти, загальноосвітню підготовку, професійне (професійно-технічне) навчання, перепідготовку та підвищення кваліфікації працюючих робітників і незайнятого населення. Професійний ліцей може здійснювати допрофесійну підготовку учнів закладів загальної середньої освіти, впроваджувати діяльність щодо розвиту здібностей молоді та поглиблення знань з окремих навчальних предметів професійного спрямування.

Відповідно до п. 1.7 Статуту ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» професійний ліцей у своїй діяльності керується Конституцією України, Указами Президента України, Законами України «Про освіту», «Про професійно-технічну освіту», «Про загальну середню освіту», Положенням про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998р. №1240, Положенням про ступеневу професійно-технічну освіту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.1999р. №956, Порядком надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно- технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.1999р. № 992, Положенням про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 30.05.2006р. №419, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.06.2006р. за №711/12585, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Статутом.

Пунктом 2.2 Статуту визначено, що професійний ліцей є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, штамп, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Згідно з п. 2.6 Статуту з метою сприяння розвитку навчально-матеріальної та соціально-побутової бази, забезпечення професійно-практичної підготовки, вирішення соціальних та інших питань працівників, здобувачів освіти, професійний ліцей має право укладати договори, в тому числі з підприємствами, установами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання.

Як зазначено в п. 7.1 Статуту ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», професійний ліцей є неприбутковим закладом та користується податковими, митними та іншими пільгами згідно із законодавством.

Разом з тим, відповідно до абз. в п. 7.4 Статуту ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» додатковими джерелами фінансування є доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, цехів та надання інших послуг населенню.

Пунктом 7.7. Статуту передбачено, що для забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації робітничих кадрів професійний ліцей використовує навчально-матеріальну базу та земельні ділянки відповідно до паспортів, технічної документації, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актів на право постійного користування землею, інших правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 7.9. Статуту майно професійного ліцею, у тому числі: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, гуртожиток, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інші об`єкти є об`єктами державної власності, що закріплюються за професійним ліцеєм на праві оперативного управління. Функції управління майном, яке закріплюється за професійним ліцеєм, здійснює Міністерство освіти і науки України. Майно та земельні ділянки, що закріплюються за професійним ліцеєм, не можуть бути предметом застави, а також не підлягають вилученню або передачі у власність, оренду юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України, крім передбачених законодавством випадків.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про професійну (професійно-технічну освіту)» заклад професійної (професійно технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані заклади професійної (професійно-технічної) освіти належить розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

За матеріалами справи, 20.08.2021р. між ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» (Сторона 1) та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» (Сторона 2) укладено Договір про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур), згідно п. 1.1. якого сторони за Договором зобов`язуються діяти спільно, без об`єднання вкладів сторін та без створення юридичної особи, для досягнення чого зобов`язуються спільно і погоджено робити необхідні юридичні і фактичні дії передбачені умовами даного Договору.

Відповіднодо п. 5.3. Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 4 років з дати його підписання, а саме до 20 серпня 2025 року.

Предметом даного Договору є виробниче навчання та виробнича практика здобувачів освіти ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» Арцизького району Одеської області (п. 1.4. Договору).

Пунктом 1.2. Договору сторони погодили, що для досягнення мети за цим договором здобувачі освіти ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» будуть проходити виробниче навчання, практику згідно з навчальними планами і програмами ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей».

У відповідності до п. 1.3. Договору для досягнення спільної мети ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» надає безперешкодний доступ ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» до земельної ділянки розміром 240 га, кадастровий номер: :01:001:0695, яка розташована на території Теплицької сільської ради, Арцизького району, Одеської області, та якою володіє ДНЗ по праву постійного користування землею з метою її оброблення (із правом обробки, проведення удобрення, засівання, збору врожаю, а за необхідності - проведення всього комплексу сільськогосподарських робіт), номер запису про право в державному реєстрі прав № 147441141, а ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» несе всі витрати, необхідні для досягнення мети, включаючи доставку здобувачів освіти та майстрів виробничого навчання закладу освіти до господарства Товариства на виробниче навчання.

Пунктами 1.7 та 1.8. Договору сторони погодили, що спільно володіють і розпоряджаються вирощеною продукцією на земельній ділянці, при цьому земельна ділянка з володіння ДНЗ не вибуває та її цільове призначення не змінюється. Сторони розподіляють прибуток в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору.

Розділом 2 сторони розподілили права та обов`язки за Договором наступним чином.

ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА»:

- своїми силами та за власний кошт здійснювати оранку земельної ділянки з перевертанням земельного пласту на глибину 20-30 см або дискування на глибину 15-20 см; культивацію земельної ділянки та її вирівнювання; передпосівну культивацію на глибину закладки насіння; посів земельної ділянки з одночасним внесенням власних добрив; коткування земельної ділянки; обробку посіву від бур`янів; внесення підкормки під корінь; обробку засобами захисту від хвороб; листову підкормку; збирання врожаю; вивезення урожаю, реалізацію врожаю, та інші сільськогосподарські роботи (п. 2.1.1. Договору);

- на земельній ділянці ДНЗ використовувати власну сільськогосподарську техніку, автотранспорт, агрегати, пальне, насіння, добрива та інше (п. 2.1.2. Договору);

- забезпечити використання вищенаведеної земельної ділянки за цільовим призначенням (п. 2.1.4. Договору);

- здійснити збір врожаю, провести розрахування та розподіл прибутку згідно Договору (п. 2.1.6. Договору);

- допускати здобувачів освіти ДНЗ до виконання практичних занять на вищезазначеній ділянці під керівництвом та контролем відповідальних посадових осіб ДНЗ (п. 2.1.7. Договору);

- надавати робочі місця випускникам «Ліцею» для проходження переддипломної випускної кваліфікаційної практики (п. 2.1.8. Договору).

ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей»:

- надати ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» на його вимогу інформацію стосовно земельної ділянки (місце розташування земельної ділянки, її межі, обмеження, встановлені технічною документацією), яка потрібна їй для належного виконання договору (п. 2.2.1. Договору).

- допустити для проведення сільськогосподарських робіт сільгосптехніку, автотранспорт, агрегати, обладнання та робітників ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» на територію земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні навчального закладу (п. 2.2.2. Договору).

- забезпечити участь здобувачів освіти «Ліцею» в проведенні сільськогосподарських робіт в межах навчальних планів і програм з виробничого навчання та виробничої практик! з професії: «Тракторист-машиніст сільського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорії «С1») (п. 2.2.3. Договору).

- проводити із здобувачами освіти «Ліцею» вступні та заключні інструктажі з техніки безпеки при виконанні сільськогосподарських робіт (п. 2.2.4. Договору).

- здійснювати контроль та нести повну відповідальність за проведення занять, охорону праці, трудову дисципліну та інші обов`язки здобувачів освіти «Ліцею» (п. 2.2.5. Договору).

- прийняти участь (по можливості) в усіх сільськогосподарських роботах на даній ділянці, використовуючи наявну техніку.

Пунктом 2.3. Договору закріплено, що сторони зобов`язуються шляхом об`єднання майна і зусиль спільно діяти в сфері ведення дослідницької та навчальної діяльності для досягнення спільних господарських цілей - дослідження практичного застосування у навчальному процесі земельних ділянок, що належать на праві постійного користування ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей».

Разом з тим, розділом 3 Договору передбачено розподіл підсумків спільної діяльності.

ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» отримує результат у вигляді практичного навчання здобувачів освіти, а саме: участь здобувачів совіти в проведенні технологічної обробки вирощуванням сільськогосподарських культур, збирання врожаю (п. 3.1.1. Договору).

Згідно з п. 3.1.2. Договору ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» та ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» отримують кожна свою частину прибутку від реалізації виробленої на земельній ділянці сільськогосподарської продукції в заліковій вазі, за умовами, визначеними п. 3.2 Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору сторони не пізніше 01 жовтня поточного року зобов`язані здійснити розрахунки між собою, у грошовому еквіваленті належної кожній стороні частини прибутку від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції. При цьому, сторони домовились про такий порядок розрахування між собою:

ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» належить 20% від отриманого прибутку; ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» належить 80% від отриманого прибутку. Сторони мають взаємний доступ до документів для контролю визначення сукупного прибутку від спільної діяльності (п. 3.2.1. Договору).

ТОВ «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» самостійно здійснює облік, зберігання та реалізацію зібраного врожаю з земельної ділянки, та визначає сукупний прибуток, частину якого, в розмірі зазначеному в п. 3.2. Договору, вносить шляхом безготівкового зарахування на рахунок ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей»: А0011048, 0011048 Державна казначейська служба України м. Київ, , призначення платежу - за Договором спільної діяльності (п. 3.2.2. Договору).

За п. 3.2.4. Договору сільськогосподарська продукція, вироблена за цим Договором, є спільною власністю сторін, з моменту посіву до моменту реалізації врожаю.

Проаналізувавши умови спірного договору, господарський суд приходить до наступних висновків.

Порядок ведення спільної діяльності регулюється главою 77 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Згідно з ст.1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до ст.1132 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Отже, зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об`єднання осіб для досягнення спільної мети.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, сільськогосподарським навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, в тому числі заклади освіти незалежно від форми власності.

Права землекористувачів визначені ст.95 Земельного кодексу України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Господарський суд зазначає, що обов`язок землекористувачів використовувати землю за цільовим призначенням, визначений ст. 96 Земельного кодексу України, означає як обов`язок використання землі в межах основного цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення), так і в межах цільового призначення (для ведення практичних занять).

Традиційно право володіння розуміється як належність об`єкта певному суб`єкту, фактичне панування суб`єкта над об`єктом; право користування - як процес виробничого застосування і споживання корисних властивостей об`єкта, а також створених за його допомогою благ.

Будучи специфічним речовим правом, право постійного користування характеризується обмеженим суб`єктно-об`єктним складом: об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної власності, суб`єктами можуть бути лише юридичні особи, визначені законом (стаття 92 Земельного кодексу України).

Право постійного користування є одним з двох можливих титулів, що надає право користування землею: глава 15 Земельного кодексу України «Право користування землею» передбачає користування землею на праві постійного користування та на праві оренди землі.

Таким чином, ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», як землекористувач на титулі права постійного користування, наділений передбаченими правами щодо земельної ділянки, належної йому на праві постійного користування.

Закон не передбачає винятків щодо можливості реалізації прав землекористувача на праві постійного користування, зокрема, і в частині самостійного господарювання на землі. Договором щодо права постійного користування такі винятки не можуть бути передбачені, оскільки відповідне право (право постійного користування) не може виникати на договірних підставах.

Формулювання законодавця «право самостійно господарювати» підкреслює диспозитивність реалізації права самостійного господарювання безпосереднім землекористувачем, але не свідчить про можливість передачі права господарювання іншій особі, підкреслюючи що таке господарювання має відбуватися самостійно.

За умовами оспорюваного договору вбачається, що право володіння та користування, як правомочності, що належать землекористувачу, реалізуються не ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», а ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА», яке має безперешкодний доступ до земельної ділянки без жодних обмежень.

Із змісту укладеного між сторонами Договору про спільну діяльність від 20.08.2021 р. вбачається, що ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА» здійснює весь цикл виробництва сільськогосподарської продукції власною технікою, використовує власне пальне, добрива, насіння, реалізує зібраний врожай з земельної ділянки, отримуючи 80% прибутку.

ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» отримує тільки 20% отриманого прибутку від реалізації врожаю в якості результату спільної діяльності.

Вказане суперечить вимогам ст. 901 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що за виконані роботи, надані послуги кошти сплачує замовник.

Водночас, Договір про спільну діяльність від 20.08.2021 р. не містить обов`язку ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» оплачувати послуги по організації виробничої практики учнів з професії «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів» під час виконання сільськогосподарських робіт, що за умовами п. 1.2., 1.4. Договору є метою та предметом цього договору, а відповідно мали надаватись ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА».

При цьому, суд зазначає, що зміст спірного договору та його правова природа не залежать від його назви.

Аналіз положень спірного Договору та фактичні відносини, що склалися на його підставі, приводять господарський суд до висновку, що вони не відповідають умовам спільної діяльності (співпраці), передбаченим ст.ст. 1130-1134 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.2 та ч.3 ст. 134 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

В той же час, за нормою ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Зі змісту оспорюваного Договору слідує, що ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» фактично передав у користування земельну ділянку, якою не мав права розпоряджатися, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону.

В той же час ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей» є державним закладом, заснованим на державній власності і підпорядкованим Міністерству освіти і науки України, і є підзвітним йому, що в свою чергу свідчить про певну специфіку регулювання його господарської діяльності.

Вказані обставини підтверджуються Статутом ДНЗ «Арцизького професійного аграрного ліцею».

У відповідності до ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством. Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Згідно із ч. 6 ст. 81 Закону України «Про освіту» передача в управління приватним партнерам в оренду, в концесію, в оперативне управління тощо рухомого та/або нерухомого державного та/або комунального майна, у тому числі земельних ділянок, забороняється.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані заклади професійної (професійно-технічної) освіти належить розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про професійну (професійно-технічну освіту)» заклад професійної (професійно технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про професійну (професійно-технічну освіту)» підприємства, установи організації незалежно від форм власності надають здобувачам освіти закладі) професійної (професійно-технічної) освіти робочі місця або навчально-виробничі ділянки для проходження виробничого навчання чи виробничої практики відповідно до укладених із закладами професійної (професійно-технічної) освіти договорів про навчально-виробничу практику. Типовий договір про навчально-виробничу практику та порядок надання робочих місць визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.1999р. № 992 «Про затвердження Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами закладів професійної (професійно-технічної) освіти виробничого навчання та виробничої практики» визначено, що підприємства, установи, організації незалежно від форми власності надають учням, слухачам закладів професійної (професійно-технічної) освіти робочі місця або навчально-виробничі ділянки для проходження виробничого навчання чи виробничої практики відповідно до укладених із закладами професійної (професійно- технічної) освіти договорів про навчально-виробничу практику.

Тобто, для безпосереднього проведення навчально-виробничої практики повинен був укладений окремий договір про навчально-виробничу практику, який у матеріалах справи не міститься та сторонами не наданий.

Згідно з абз.5 п.2 Порядку виробниче навчання та виробнича практика учнів, слухачів можуть проводитися, як виняток, з дозволу Міністерства освіти і науки Автономної Республіки Крим, управлінь освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у навчально-виробничих майстернях, на дільницях, полігонах, будівельних об`єктах, полях, фермах, навчальних господарствах, ділянках та інших підрозділах професійно-технічних навчальних закладів (в тому числі у формі стажування на виробництві, у сфер послуг) за умови забезпечення ними виконання у повному обсязі робочих навчальних планів і програм.

Згідно з абз.3 п.3 Порядку виробнича практика проводиться з метою вдосконалення набутих знань, практичних навичок для досягнення встановленого рівня кваліфікації з відповідних професій, спеціальностей та спеціалізацій, а також забезпечення соціальної, психологічної і професійної адаптації в трудових колективах.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Відтак розпорядження державним майном - земельними ділянками, що надані ДНЗ «Арцизькому професійному аграрному ліцею» на праві постійного користування, відповідно вказаного закону відноситься до компетенції Міністерства освіти і науки України як органу виконавчої влади, якому підпорядкований даний ліцей.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять дозволу Міністерства освіти і науки на проведення виробничого навчання та виробничої практики учнів, слухачів на земельній ділянці розміром 240 га, кадастровий номер: :01:001:0695, яка розташована на території Теплицької сільської ради, Арцизького району, Одеської області, що перебуває у постійному користуванні ДНЗ «Арцизького професійного аграрного ліцею».

Майно та земельні ділянки, що закріплені за ДНЗ «Арцизьким професійним аграрним ліцеєм», не можуть бути предметом застави, а також не підлягають вилученню або передачі у власність, оренду (суборенду) юридичним і фізичним особам без згоди центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки, крім передбачених законодавством випадків.

Таким чином, земельним законодавством та статутом ДНЗ «Арцизького професійного аграрного ліцею» не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельними ділянками шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 викладений висновок про те, що: недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Крім того, господарський суд констатує, що при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими Закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, якими саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, що сторона правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, тобто особа має обґрунтувати юридичну зацікавленість щодо наявності/відсутності цивільних прав.

Аналогічна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року в справі № 904/2979/20.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Верховний Суд, застосовуючи норму ст. 235 Цивільного кодексу України, неодноразово зазначав (зокрема у постановах Верховного Суду від 03.11.2021р. у справі №918/1226/20, від 02.02.2022р. у справі №927/1099/20), що за удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Отже, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Тобто, правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам необхідно надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.01.2019р. у справі № 923/241/18, від 21.05.2019р. у справі № 925/550/18); дійсним намірам сторін спору при укладенні спірних договорів, встановити фактичні правовідносин, які склалися між сторонами і застосувати до цих правовідносин відповідні норми матеріального права (подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 915/166/17, від 21.06.2019р. у справі № 910/22880/17, від 06.11.2019р.у справі № 916/1424/18,від 07.07.2021р. у справі № 903/601/20, від 03.11.2021р. у справі № 918/1226/20, від 02.02.2022р. у справі № 927/1099/20, від 29.09.2022р. у справі № 918/351/21 (918/672/21)).

Правовідносини сторін у цій справі урегульовано договором про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р., який за своєю правовою природою складає зміст договору оренди землі, оскільки, зокрема, за його умовами право, передбачене ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, використовується не землекористувачем, тобто його вчинено з метою приховання іншого правочину (удаваний правочин).

Слід зазначити, що правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) - отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки) на визначений строк та отримання урожаю від такої діяльності.

При оренді землі для вирощування сільськогосподарської продукції здійснюється обробіток ґрунту, що являє собою користування земельною ділянкою, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція. Договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі.

З умов спірного Договору вбачається, що ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», взявши на себе зобов`язання надати ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА» безперешкодний доступ до земельної ділянки розміром 240 га, кадастровий номер :01:001:0695, яка розташована на території Теплицької сільської ради, Арцизького району, Одеської області, для її оброблення (із правом обробки, проведення удобрення, засівання, збору врожаю, а за необхідності - проведення всього комплексу сільськогосподарських робіт), фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надав право обробки земельної ділянки та збору врожаю Товариству з обмеженою відповідальністю, тим самим розпорядився земельною ділянкою за відсутності повноважень на передачу наданої йому в постійне користування землі в оренду іншим особам.

Господарський суд зазначає, що невикористання при вчиненні певного правочину термінів, які визначають притаманні такому виду правочинів поняття, із закріпленням їх натомість у завуальований спосіб, а також викладення у різних документах взаємопов`язаних між собою прав і обов`язків сторін, що в сукупності складають зміст відповідних правовідносин, можуть бути засобами, які використовуються задля приховання суті правочину, укладення якого мають на меті сторони, шляхом оформлення «про людське око» (напоказ) іншого правочину.

Тобто, відсутність у спірних правочинах чіткого викладення усіх істотних умов, необхідних для договорів оренди, не є достатньою підставою для висновку про відсутність між сторонами фактичних орендних правовідносин, адже неналежне оформлення відповідних відносин саме є тим способом, завдяки якому досягається прихована мета передачі земельних ділянок в користування.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23.10.2019р. у справі № 904/8549/17.

Беручи до уваги все наведене вище, правова оцінка Договору про спільну діяльність від 20.08.2021р. свідчить про його недійсність саме як удаваного правочину, направленого на приховування фактично вчиненого сторонами договору оренди землі, укладеного не уповноваженою на те особою, без дотримання вимог, передбачених Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що спірний Договір є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», укладений без погодження уповноваженого органу та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому позовна вимога щодо визнання спірного договору недійним підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною третьою ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

З урахуванням наведених положень законодавства власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі №926/3881/17.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Господарський суд звертає увагу, що відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на таке майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Тобто, зайняття майна не є заволодінням ним. Саме в таких випадках підлягає застосуванню ст. 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник, зберігаючи володіння своїм майном, може заявити негаторний позов, тобто вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпоряджанні відповідним об`єктом, зокрема, шляхом його повернення (схожі висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021р. у справі № 359/3373/16-ц, від 18.01.2023р. у справі № 488/2807/17, від 15.11.2023р. у справі № 918/119/21).

У постанові Верховного Суду від 15.11.2024р. у справі № 905/20/23 зазначено, що до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собою двосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків, визначених у ст. 216 Цивільного кодексу України, або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.

З огляду на задоволення позовної вимоги про визнання недійсним Договору про спільну діяльність від 20.08.2021р., на підставі якого спірна земельна ділянка використовувалась ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА», господарський суд вважає, що позовна вимоги прокурора в частині зобов`язання ТОВ «АГРОФІРМА-ДНІСТРОВСЬКА» звільнити земельну ділянку є цілком обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 123,129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА», Державного навчального закладу «Арцизький професійний аграрний ліцей» про:

- визнання недійсним договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р., укладеного між Державним навчальним закладом «Арцизький професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська»;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» звільнити земельну ділянку загальною площею 240 га, яка є частиною земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0695, вартістю 6 369 068 грн 05 коп., яка розташована на території Теплицької сільської ради Болградського (колишнього Арцизького) району Одеської області, яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» займає на підставі договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р. - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р., укладений між Державним навчальним закладом «Арцизький професійний аграрний ліцей» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 149, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 73, ).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 73, ) звільнити земельну ділянку загальною площею 240 га, яка є частиною земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0695, вартістю 6 369 068 грн 05 коп., що розташована на території Теплицької сільської ради Болградського (колишнього Арцизького) району Одеської області, яку Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» займає на підставі договору про спільну діяльність (надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур) від 20.08.2021р.

4. Стягнути з Державного навчального закладу «Арцизький професійний аграрний ліцей» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 149, ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м.Одеса, вул.Пушкінська, 3, рахунок номер UА0000564 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ДНІСТРОВСЬКА» (68421, Одеська обл., Болградський р-н., с. Теплиця, вул. Центральна, буд. 73, ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м.Одеса, вул.Пушкінська, 3, рахунок номер UА0000564 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 серпня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога