ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1184/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові", м. Харків 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська обласна рада, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+", м. Харків
про стягнення 476042,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

3-ї особи на стороні позивача - Шевчук В.В.

відповідача - Зольнікова В.О.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором на відшкодування орендарем комунальних послуг від 01.06.2020 за №1 у розмірі 476042,00 грн., у т.ч. ПДВ у розмірі 79340,33 грн., а також судових витрат, що складаються із судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 5712,50 грн. та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.04.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; залучено Харківську обласну раду до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

3-я особа на стороні позивача 15.04.2025 за вх.№ 9324 подала до суду письмові пояснення, згідно яких просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 12.06.2025 за вх.№ 13909 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що заборгованість повинна бути нарахована та стягнуто лише у межах останніх 3 років, що передує моменту звернення до суду з таким позовом, якщо позовна давність не переривалась частковими погашеннями або не було укладено договір реструктуризації. Керуючись положеннями параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Клііка 19+" заявляло позивачу та орендодавцю про настання форс-мажору з 24.02.2022 та про неможливість виконання покладених на нього як сторону за Договором зобов`язань, оскільки товариство одразу після введення воєнного стану в Україні зупинило власну діяльність та було вжито заходів щодо евакуації найманих працівників товариства. У березні 2025 року відповідач повідомив орендодавця про намагання відновлення господарської діяльності, зміни напрямків роботи і здійснення медичної практики. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач не довів факт споживання комунальних послуг відповідачем у спірний період.

Позивач 13.06.2025 за вх.№ 14044 подав до суду відповідь на відзив, згідно якої просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників 3-ї особи на стороні позивача та відповідача, суд встановив наступне.

27.05.2020 між Харківською обласною радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+" (орендар) було укладено Договір оренди комунального майна № 404н (надалі - Договір оренди).

Пунктом 1.1. Договору оренди було передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлових приміщень 1-го поверху (№81, 83-95, 98-102, 83а, 102а) загальною площею 364,7 кв.м., у тому числі місця спільного користування площею 20,6 кв.м., будівлі, літ. "А-3", далі - майно, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 366, що знаходиться на балансі Комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного центу служби крові, склад і вартість якого визначено відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності про незалежну оцінку Майна, складеного станом на 27.01.2020, вартість якого становить 2136240,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і проводить господарську діяльність з медичної практики.

На виконання Договору оренди сторонами було підписано розрахунок орендної плати за оренду комунального майна, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 366, літ. "А-3" (Додаток 1), а також Акт приймання-передачі орендованого майна (Додаток 2).

Згідно п. 5.10. Договору оренди орендар зобов`язувався здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

01.06.2020 між Комунальним закладом охорони здоров`я Харківський обласний центр служби крові (), на теперішній час - Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові" (), балансоутримувач, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+", орендар, було укладено Договір № 1 на відшкодування орендарем комунальних послуг (надалі - Договір № 1).

Згідно п. 1.1. Договору № 1 орендар відшкодовує балансоутримувачу вартість отриманих комунальних послуг та загально-експлуатаційних витрат згідно Договору оренди комунального майна №404Н від 27 травня 2020 р., орендодавцем якого є Харківська обласна рада.

Пунктом 2.1. Договору № 1 було передбачено, що вартість відшкодування комунальних послуг на період дії договору розраховується виходячи з тарифів, розрахованих постачальником.

У пункті 2.2. Договору № 1 було визначено перелік комунальних послуг, порядок та умови їх оплати, а саме:

електрична енергія - щомісячно згідно показників лічильника та/або за кількістю працюючого обладнання, його потужність, часу його роботи;

теплова енергія - пропорційно площі орендованого приміщення за щомісячними розрахунками в опалювальний період;

холодна вода (водопостачання) - щомісячно згідно показників лічильника;

водовідведення - щомісячно згідно показників лічильника;

додатковий приток зливних вод - щомісячними розрахунками витрат пропорційно до фактичних обсягів водовідведення.

У відповідності до п. 2.3. Договору № 1 балансоутримувач щомісячно до 20 числа місяця, який є наступним після розрахункового, повинен надавати орендарю рахунки або акти за спожиті комунальні послуги. Протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту обома сторонами, останній проводить відшкодування витрат на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Пунктом 4.1.2. Договору № 1 передбачалося, що балансоутримувач будівлі має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах.

У подальшому у зв`язку з припиненням Комунального закладу охорони здоров`я Харківський обласний центр служби крові між орендарем та Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові" було укладено дві додаткові угоди до Договору № 1, а саме від 01.10.2020 № 1 та від 06.04.2021 № 2, якими змінено реквізити та найменування балансоутримувача, а також перелік комунальних послуг, порядок та умови їх оплати:

електрична енергія - щомісячно згідно показників лічильника та/або за кількістю працюючого обладнання, його потужність, часу його роботи;

розподіл електричної енергії - щомісячно, пропорційно обсягам спожитої електричної енергії;

перетікання реактивної енергії - щомісячними розрахунками витрат пропорційно обсягам розподілу електричної енергії;

теплова енергія - пропорційно площі орендованого приміщення за щомісячними розрахунками в опалювальний період;

холодна вода (водопостачання) - щомісячно згідно показників лічильника;

водовідведення - щомісячно згідно показників лічильника;

додатковий приток зливних вод - щомісячними розрахунками витрат пропорційно до фактичних обсягів водовідведення.

Згідно позову позивач вказує, що орендар тривалий час ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань щодо оплати як орендної плати, так і відшкодування спожитих комунальних послуг балансоутримувачу згідно окреслених вище договорів оренди та відшкодування комунальних послуг. При цьому відповідач протягом більш ніж чотирьох років фактично користується комунальними послугами, здійснює господарську діяльність у орендуємому приміщені (має діючу медичну ліцензію) та займає його. Так, з листопада 2020 року по квітень 2022 року включно, з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно, з листопада 2023 року по березень 2024 року включно, з листопада 2024 року по січень 2025 року включно у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість з відшкодування вартості отриманих (спожитих) товариством комунальних послуг та загально-експлуатаційних витрат, а саме з відшкодування вартості:

- електричної енергії у загальному розмірі 13346,24 грн.;

- розподілу електричної енергії у загальному розмірі 3429,18 грн.;

- перетікання реактивної енергії у загальному розмірі 1011,94 грн.;

- теплової енергії у загальному розмірі 452512,15 грн.;

- холодної води (водопостачання) у загальному розмірі 2724,58 грн.;

- додаткового притоку зливних вод у загальному розмірі 775,34 грн.;

- водовідведення у загальному розмірі 1663,74 грн.;

- експлуатаційних витрат у загальному розмірі 742,80 грн.

У позові позивач зазначає, що відповідачем підлягають відшкодуванню позивачу комунальні послуги на загальну суму 476042,00 грн., у т.ч. ПДВ - 79340,33грн.

В підтвердження вказаної суми заборгованості за Договором № 1 на відшкодування орендарем комунальних послуг від 01.06.2020 позивачем надані до суду:

- Акти зняття показників лічильників електроенергії та водопостачання (комісійними) від 29.01.2021 (за січень 2021 року), від 26.02.2021 (за лютий 2021 року), від 31.03.2021 (за березень 2021 року), від 30.04.2021 (за квітень 2021 року), від 30.06.2021 (за червень 2021 року), від 31.01.2022 (за січень 2022 року), від 25.02.2022 (за лютий 2022 року), від 09.12.2024 (за період з 25.02.2022 по 09.12.2024) у ТОВ "Клініка 19+";

- Розрахунки загально-експлуатаційних витрат на утримання будівлі головного корпусу на один квадратний метр за січень-березень 2021 року;

- Акти на відшкодування загально-експлуатаційних витрат за квітень, червень-серпень 2021 року;

- Акти виконаних робіт по відпустку теплової енергії (приймання-передачі теплової енергії) від 23.12.2020 (за грудень 2020 року), від 08.02.2021 (за січень 2021 року), від 09.03.2021 (за лютий 2021 року), від 07.04.2021 (за березень 2021 року), від 20.05.2021 (за квітень 2021 року), від 11.05.2022 (за січень-квітень 2022 року), від 04.07.2022 (за червень 2022 року (перерахунок за опалюваний сезон), від 12.12.2022 (за листопад 2022 року), від 20.12.2022 (за грудень 2022 року), від 14.02.2023 (за січень 2023 року), від 13.04.2023 (за лютий-березень 2023 року), від 15.05.2023 (за квітень 2023 року), від 26.12.2023 (за листопад та грудень 2023 року (окремі), від 23.02.2024 (за січень 2024 року), від 25.03.2024 (за лютий 2024 року), від 18.04.2024 (за березень 2024 року), від 13.12.2024 (за листопад 2024 року), від 25.12.2024 (за грудень 2024 року), від 19.02.2025 (за січень 2025 року);

- Розрахунки (загальні) за 11.2020-01.04.2021, за червень 2021 року, за липень 2021 року, за серпень 2021 року, за січень 2022 року, за лютий 2022 року;

- Акти наданих послуг (відшкодування комунальних послуг) від 01.09.2022 за № №м1147-1151, від 20.12.2022 за №№ 1838, 1839, від 14.02.2023 за №190, від 20.04.2023 за №531, від 25.05.2023 за №720, від 15.12.2023 за №1861, від 25.12.2023 за №1902, від 22.02.2024 за №410, від 25.03.2024 за №675, від 18.04.2024 за №1032, від 23.12.2024 за №№363 (частково сплачено) та 3637, від 17.02.2025 за №535;

- Рахунки на оплату від 08.06.2021 за №3003 (листопад 2020 року); від 08.06.2021 за №3004 (грудень 2020 року); від 08.06.2021 за №3005 (січень 2021 року); від 08.06.2021 за №3006 (лютий 2021 року); від 08.06.2021 за №3007 (березень 2021 року); від 08.06.2021 за №3008 (квітень 2021 року); від 12.07.2021 за №3722 (червень 2021 року); від 17.08.2021 за №4411 (липень 2021 року); від 13.09.2021 за №4831 (серпень 2021 року); від 12.07.2022 за №980 (січень 2022 року); від 12.07.2022 за №983 (лютий 2022 року); від 12.07.2022 за №984 (січень-квітень 2022 року); від 12.07.2022 за №1143 (січень 2022 року); від 12.07.2022 за №1144 (лютий 2022 року); від 19.12.2022 за №1832 (листопад 2022 року); від 20.12.2022 за №1833 (грудень 2022 року); від 14.02.2023 за №189 (січень 2023 року); від 20.04.2023 за №524 (лютий-березень 2023 року); від 25.05.2023 за №712 (квітень 2023 року); від 15.12.2023 за №1851 (листопад 2023 року); від 25.12.2023 за №1892 (грудень 2023 року); від 22.02.2024 за №409 (січень 2024 року); від 25.03.2024 за №684 (лютий 2024 року); від 18.04.2024 за №1031 (березень 2024 року); від 23.12.2024 за №3629 (листопад 2024 року); від 23.12.2024 за №3630 (грудень 2024 року; від 17.02.2025 за №485 (січень 2025 року).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу орендаря надсилались претензії від 02.09.2022 за №477, від 13.03.2023 за №138, від 26.09.2023 за №586, від 30.10.2023 за №862, від 18.12.2023 за №822, від 20.02.2024 за №177, від 25.03.2024 за №333, від 15.04.2024 за №423 та відповідні акти звірок до них.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не довів обставин, які абсолютно унеможливлюють виконання договірних зобов`язань в цілому, тобто обставин, що відповідач (орендар) після початку повномасштабного вторгнення російської федерації та введення в Україні воєнного стану був обмежений у доступі до орендованого майна та не надав суду доказів того, що орендоване майно зазнало пошкоджень чи руйнувань, які унеможливили його використання за цільовим призначенням. Натомість доводи, надані відповідачем свідчать лише про те, що такі дії були виключно його вольовим рішенням у контексті його бачення ризиків підприємницької діяльності (зупинка власної діяльності, вжиття заходів щодо евакуації найманих працівників товариства).

З приводу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на які посилається відповідач, суд зазначає, що дані обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і у разі їх виникнення сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих собою, але і те що вони були форс-мажорними саме для конкретно цього випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Щодо листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 (далі Лист ТПП), на який посилається відповідач як на підтвердження наявності обставин непереборної сили (форс-мажору) з 24.02.2022, суд зазначає, що даний лист не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", оскільки даний лист є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Відповідач не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись відповідного порядку, саме за спірним зобов`язанням, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у постановах Касаційного господарського суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22, від 07.06.2023 у справі №906/540/22, від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, від 29.06.2023 у справі №922/999/22, від 02.08.2023 у справі №916/1788/22 та від 13.09.2023 у справі №910/7679/22).

Окрім того, суд зазначає, що згідно умов Договорів оренди та відшкодування орендарем комунальних послуг орендар зобов`язувався сплачувати орендну плату та компенсувати вартість спожитих послуг, які фактично (реально) було надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідна заборгованість утворилася ще з листопада 2020 року та дане порушення є триваючим, початком його вчинення відповідачем слугувало явно не повномасштабне вторгнення рф на територію України. Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, строк позовної давності на звернення позивача до суду з даним позовом не сплинув.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з відшкодування позивачу заборгованості у загальному розмірі 476042,00 грн. (у т.ч. ПДВ у розмірі 79340,33 грн.) за Договором № 1 на відшкодування орендарем комунальних послуг від 01.06.2020, та дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо наданих відповідачем до суду наказів від 24.02.2022 про зупинення діяльності та евакуацію працівників, відповіді КНП ХОР "ОЦСК" від 21.03.2023 з актами, акту технічного стану кисневого обладнання, відомостей про відсутність найманих працівників, акту пошкоджень від 15.12.2023 та доданих до клопотання від 07.07.2025 вх.№ 15875 документів, суд зазначає, що вони не спростовують позовні вимоги у справі.

За таких обставин позовні вимоги у справі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 5712,50 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+" (61201, м. Харків, вул. Клочківська, 366, ) на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові" (61201, м. Харків, вул. Клочківська, 366, ) заборгованість за Договором № 1 на відшкодування орендарем комунальних послуг від 01.06.2020 у розмірі 476042,00 грн. (у т.ч. ПДВ у розмірі 79340,33 грн.) та 5712,50 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний центр служби крові" (61201, м. Харків, вул. Клочківська, 366, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Клініка 19+" (61201, м. Харків, вул. Клочківська, 366, ).

3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська обласна рада (61022, м. Харків, вул. Сумська, 64, ).

Повне рішення складено "28" липня 2025 р.

Суддя А.М. Буракова

Справа № 922/1184/25