ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2025 р. Справа№ 910/1378/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025

у справі № 910/1378/25 (суддя - Капцова Т.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 111 230,60 грн

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - відповідач, залізниця) про стягнення 111 230,60 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо забезпечення схоронності (збереження) цілісності вагонів, які знаходяться в оперативному управлінні позивача, такі вагони були розкомплектовано, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків в загальному розмірі 111 230,60 грн, з яких 85 920,00 грн - вартість запасних частин, 20 593,80 грн - вартість відновлювальних робіт, 4 716,80 грн - плати за подавання/забирання вагонів.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції у даній справі

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" збитки в розмірі 111 230 грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 30.04.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження з розгляду даної апеляційної скарги. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 по справі № 910/1378/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватному акціонерному товариству "Укренерготранс". Судові витрати покласти на позивача.

05.05.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі № 910/1378/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі (3 633,60 грн), про що надати суду докази в десятиденний строк.

16.05.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржник долучив докази сплати судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №2137 від 14.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 було, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі № 910/1378/25; призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі № 910/1378/25 у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

02.06.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи поведінку сторін; враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники. Постанова була ухвалена в перший робочий день після виходу колегії суддів із відпустки.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт вважає, що рішення Господарського суду міста Києва є помилковим, оскільки суд неправильно витлумачив характер правовідносин сторін і безпідставно прирівняв перевезення порожніх приватних вагонів до договірного перевезення вантажу.

Так, за доводами скаржника, саме спірні вагони є вантажем, про що прямо вказано в перевізних документах, і що ПрАТ «Укренерготранс» не є стороною відповідного договору перевезення, а отже, не має права пред`являти позов до відповідача.

Окрім того, за доводами апелянта, пошкодження вагонів було спричинено крадіжкою обладнання сторонніми особами, що не підпадає під визначення «пошкодження» відповідно до нормативних актів.

Також апелянт вказує, що відсутні докази причинно-наслідкового зв`язку між діями залізниці та завданими збитками, а також - будь-які докази вини залізниці. Тоді як фактичне доставка вагонів у стані, зафіксованому при прийманні, засвідчує належне виконання нею своїх обов`язків.

А тому, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, які не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, а вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

5. Узагальнений виклад відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апелянта, наголошуючи, що його позовні вимоги базуються не на договірних зобов`язаннях, а на деліктній відповідальності за заподіяння шкоди майну.

Разом з цим, у даному випадку пошкодження вагонів відбулось під час їх перебування у користуванні залізниці. З урахуванням вказаного, позивач вважає, що має право на відшкодування збитків, навіть якщо не був стороною договору перевезення, оскільки йдеться про шкоду, завдану його майну, і залізниця не довела відсутності своєї вини.

Окрім цього, позивачем заперечуються доводи апелянта щодо нібито крадіжки сторонніми особами майна. Оскільки, як стверджує позивач, залізниця зобов`язана була забезпечити збереження вагонів, а обов`язок звертатися до правоохоронних органів у разі розукомплектування покладено саме на неї.

У підсумку позивач у відзиві на апеляційну скаргу обґрунтовує законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просив суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у січні - червні 2023 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» здійснювало перевезення вантажів у вагонах: № 53564928, № 52737160, № 56671613, № 56655525, № 56660855, № 52931375, № 52740297, № 53587291, № 56813785, які знаходяться в оперативному управлінні Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс».

Під час здійснення перевезень у зазначених вагонах було виявлено несправність (розукомплектування), а саме:

- 12.03.2023 за залізничною накладною № 45569951 від 06.03.2023 у складі потягу № 3561 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 53564928 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 16.03.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 05.02.2023 за залізничною накладною № 45099967 від 05.02.2023 у складі потягу № 2329 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 52737160, в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 05.02.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 04.02.2023 за залізничною накладною № 45070497 від 03.02.2023 у складі потягу № 3551 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 56671613 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 04.02.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 26.03.2023 за залізничною накладною № 45862521 від 22.03.2023 у складі потягу № 3555 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 56655525 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 26.03.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 26.03.2023 за залізничною накладною № 45855608 від 22.03.2023 у складі потягу № 3555 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 56660855 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної та магістральної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 25.03.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 22.03.2023 за залізничною накладною № 45800943 від 19.03.2023 у складі потягу № 3553 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 52931375 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної частики повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 22.03.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 08.01.2023 за залізничною накладною № 47654546 від 07.01.2023 у складі потягу № 2329 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 52740297 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної та магістральної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 08.01.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 25.06.2023 за залізничною накладною № 47530910 від 21.06.2023 у складі потягу № 14672 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» прибув вагон № 53587291 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної та магістральної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 22.03.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування;

- 29.06.2023 за залізничною накладною № 41819301 від 25.06.2023 у складі потягу № 3633 на станцію Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» прибув вагон № 56813785 в пошкодженому (розукомплектованому) стані - відсутність головної та магістральної частини повітророзподільника, на підставі чого було оформлене повідомлення про ремонт форми ВУ-23М: б/н від 29.06.2023, після чого вагон був направлений до «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на технічне обслуговування.

З метою здійснення ремонту вказаних вагонів позивач звернувся до експлуатаційного вагонного депо Батуринська регіональної філії «Придніпровська залізниця» із проханням забезпечити проведення ремонтних робіт за власний рахунок (включаючи придбання та поставку запасних частин) та гарантував оплату вартості ремонтних робіт.

Після надання гарантійних листів, вагонним депо Батуринська регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» були виставлені рахунки № 4/253 від 02.05.2023 на суму 650 000,00 грн, № 8/253 від 04.07.2023 на суму 450 000,00 грн на проведення оплати за виконання робіт з технічного обслуговування та рахунки № 5/253 від 02.05.2023 на суму 350 000,00 грн, № 9/253 від 04.07.2023 на суму 250 000,00 грн на проведення оплати за подавання - забирання вагонів, з яких 25 310,60 грн - за вищезазначені вагони.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що вказані рахунки були оплачені позивачем.

Між тим, у зв`язку з відсутністю у вагоноремонтного підприємства залізниці необхідних запасних частин, потрібних для виконання ремонту пошкоджених вагонів, з метою прискорення виконання ремонтних робіт, позивач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслюксгруп» нові головні частини повітророзподільника в кількості 9 шт. та магістральні частини повітророзподільника у кількості 4 шт., які в подальшому були передані до експлуатаційного вагонного депо Батуринська регіональної філії «Придніпровська залізниця», що підтверджується відповідними актами приймання-передачі деталей вантажних вагонів.

Загальна вартість деталей, які були придбані позивачем для подальшого проведення поточного ремонту з відчеплення пошкоджених (розукомплектованих) вагонів склала 85 920,00 грн.

В подальшому вказані запасні частини при проведенні поточного ремонту з відчеплення ушкоджених вагонів були встановлені на вагони, про що були складені відповідні форми повідомлень ВУ-22 та акти встановлення деталей.

У період з травня по липень 2023 року був виконаний поточний ремонт з відчепленням вищевказаних вагонів на загальну суму 20 593,80 грн, що підтверджується такими актами № 1-то-1 від 18.05.2023, № 1-то-1 від 19.07.2023, № 2-то-1 від 27.07.2023 і розрахунками до них.

По факту виконання ремонту вагоноремонтним підприємством були видані наступні повідомлення форми: ВУ-36: № 490 від 02.05.2023 на вагон № 56660855; № 492 від 03.05.2023 на вагон № 56655525; № 495 від 03.05.2023 на вагони № 52931375; № 52740297; № 743 від 09.07.2023 на вагони № 53564928; № 53587291; № 748 від 10.07.2023 на вагон № 56813785; № 760 від 13.07.2023 на вагони № 56671613; № 52737160.

Крім того, внаслідок пошкодження вказаних вище вагонів, позивач був змушений здійснити оплату подавання та збирання вагонів до місця ремонту та подальшого їх повернення до місця завантаження.

Так, відповідно до переліків до актів № 1-пу-1 від 18.05.2023, № 1-пу-1 від 19.07.2023, № 2-пу-1 від 26.07.2023 загальна сума грошових коштів сплачених за послуги подавання та збирання вагонів склала 4 716,80 грн.

Оскільки пошкодження вагонів сталося на коліях загального користування, що відносяться до зони відповідальності AT «Укрзалізниця», позивач направив відповідачу претензію № 3.5-1351 від 23.12.2024, у якій просив відшкодувати витрати, пов`язані з відновленням пошкоджених (розукомплектованих) вагонів у сумі 111 230,60 грн.

У відповідь, листом № ДПридн-05/27 від 20.01.2025 відповідач відмовив у задоволенні вказаної претензії.

З урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 111 230,60 грн збитків, понесених у зв`язку із пошкодженням (розукомплектуванням) вагонів, з яких 85 920,00 грн - вартість запасних частин, 20 593,80 грн - вартість відновлювальних робіт, 4 716,80 грн - плати за подавання/забирання вагонів.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами статті 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено статут залізниць України (далі - статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 статуту).

Статтею 6 статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Разом з цим, згідно з пунктом 5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Таким чином, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і ними залізниця не має права розпоряджатися на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що у січні - червні 2023 року на станції Кривий Ріг було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів № 53564928, № 52737160, № 56671613, № 56655525, № 56660855, № 52931375, № 52740297, № 53587291, № 56813785, пошкодження яких полягали у відсутності головної і магістральної частини повітророзподільника. За фактом встановлення відсутності зазначених деталей, вказані вагони були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать повідомлення форми ВУ-23М. Вказані обставини не було спростовані апелянтом на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі - Правила), пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Разом з цим, у зв`язку з розукомплектуванням спірні вагони було відправлено до структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів форми ВУ-36М.

В цій частині, відхиляючи доводи скаржника про відсутність наявності збитків позивача та зазначає, що судом першої інстанції було правомірно встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів позивачем було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 85 920,00 грн, а також здійснено оплату вартості відновлювальних робіт у сумі 20 593,80 грн та сплачено 4 716,80 грн плати за подавання і забирання вагонів, що разом становить 111 230,60 грн.

Згідно з пунктом 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:

- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 №551, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

- вартості ремонту пошкодженого вагона, з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Більше того, статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до пункту 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство у позадоговірних (деліктних) правовідносинах встановлює презумпцію вини залізниці у разі пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо залізницею не буде доведено інше. Доводи скаржника про відсутність вини останнього в цій частині відхиляються через недоведеність в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 910/313/19.

В цій частині відхиляються також як підстава для задоволення апеляційної скарги доводи скаржника про те, що позивач не є стороною укладеного договору, оскільки з урахуванням характеру спірних (деліктних) правовідносин вказане не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати завдані позивачу збитки.

А тому правомірним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог. Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог. Тоді як інші доводи апеляційної скарги фактично направлені на переоцінку обставин, які були правильно досліджені судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції переглядав справу в межах ст. 269 ГПК України та підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Таким чином, на підставі ст. 2, 75, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі № 910/1378/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі № 910/1378/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1378/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич