ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р. Справа №909/952/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Пріма МЕД" б/н від 22.04.2025 року (вх.№01-05/1222/25 від 22.04.2025 року)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 року (суддя Т.В.Стефанів; повне рішення складено 02.04.2025 року)

у справі № 909/952/24

за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (надалі КНП "ЦМКЛ ІФМР")

до відповідача: Приватного підприємства "Пріма МЕД" (надалі ПП "Пріма МЕД")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області

про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,

за участю:

від позивача: Міськів О.Т. адвокат (ордер серії АТ № 1082007 від 08.10.2024 року);

від відповідача: Кравчук П.І. адвокат (ордер серії ВС №1362623 від 22.03.2025 року);

від третьої особи (в режимі відеоконференції): Тарновська І.Я. (самопредставництво юридичної особи)

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

08.10.2024 року КНП "ЦМКЛ ІФМР" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП "Пріма МЕД" про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач користується нежитловим приміщенням за відсутності будь-яких договорів з позивачем чи власником приміщень.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 року у справі №909/952/24 залучено до участі у справі Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24 задоволено позов КНП "ЦМКЛ ІФМР". Зобов`язано ПП "Пріма МЕД" усунути на користь КНП "ЦМКЛ ІФМР" перешкоди у користуванні нерухомим майном - нежилого приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м. шляхом виселення.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що КНП "ЦМКЛ ІФМР", яка має право оперативного управління на майно, має правові підстави звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цим майном.

Також місцевим господарським судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо права користування спірним об`єктом нерухомості, а відтак суд прийшов до висновку, що КНП "ЦМКЛ ІФМР" має право звернутися до суду з негаторним позовом, оскільки наявні перешкоди у реалізації його прав на майно.

Суд першої інстанції зазначив, що як встановлено Верховим Судом у постанові від 02.07.2024 у справі № 909/282/23 права та законні інтереси ПП "Пріма Мед" щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно не були порушені, оскільки спірне приміщення - нежитлове приміщення "кабінет" №148 А площею 68, 9 кв. м на першому поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ було створено в результаті реконструкції існуючого об`єкта, про що й зазначає ПП "Пріма Мед", а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало Івано-Франківській міській раді Івано-Франківської області. Відтак, судом уже було встановлено, що у ПП "Пріма Мед" немає підстав для реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення, адже ПП "Пріма Мед" не був власником об`єкту нерухомого майна до реконструкції.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ПП "Пріма МЕД" із безпідставно займаного ним нежилого приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що вимоги позивача про захист його прав задоволенню не підлягають, оскільки останній не є власником приміщення, усунення перешкод в користуванні яким вимагає. Вважає, що заявлені позивачем вимоги не передбачені законодавством. Стверджує, що відповідач поніс витрати на будівництво об`єкту нерухомості та спорудив його на підставі дозвільних документів, однак право власності на приміщення було зареєстроване за територіальною громадою. Вважає, що між сторонами склались договірні відносини щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, 114, а користування частиною нерухомого майна не спростовує даного факту. Просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 08.11.2019 року за позивачем закріплено на праві оперативного управління нежитлові будівлі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, 114. Вказує, що враховуючи наведене рішення, позивач здійснив реєстрацію вказаного речового права на зазначені нежитлові будівлі. Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини. Звертає увагу, що у справі №909/282/23 судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлені обставини про те, що права та інтереси відповідача щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно не були порушені. Просить рішення Господарського Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодився з доводами скаржника. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що позивач має право звертатися до суду за захистом свого порушеного права користування нежитловим приміщенням. Зазначає, що у справі №909/282/23 судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлені обставини про те, що права та інтереси відповідача щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно не були порушені. Просить рішення Господарського Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд клопотання

В судовому засіданні на стадії судових дебатів представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Порадившись, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до статті 218 Господарського процесуального кодексу України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні. В дебатах учасник виступає самостійно або призначає для виступу одного представника. Порядок проведення, тривалість судових дебатів та черговість виступів учасників справи визначаються головуючим виходячи з розумно необхідного часу для викладення учасниками справи їх позиції по справі. З дозволу суду промовці можуть обмінюватися репліками. Право останньої репліки завжди належить відповідачеві та його представникові.

Враховуючи вказану норму процесуального закону, апеляційний господарський суд констатує, що на стадії судових дебатів учасники справи можуть посилатися лише на ті обставини і докази, які були досліджені судом у судовому засіданні.

Також, враховуючи положення вказаної норми, колегія суддів вважає, що процесуальним законодавством надана можливість учасникам справи заявляти клопотання та заяви до переходу до стадії судових дебатів. У судових дебатах учасники справи лише підсумовують наведені у судовому засіданні доводи і заперечення. Вчинення ж інших процесуальних дій можливі до переходу до стадії судових дебатів.

Колегія суддів зазначає, що представнику було надано можливість подати клопотання і заяви, а також надати доводи і заперечення в межах вимог апеляційної скарги.

Також суд зазначає, що представник не заперечив проти переходу до стадії судових дебатів. Відтак, колегія суддів прийшла до висновку про те, що у заявленому усному клопотанні слід відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи заперечили проти доводів скаржника.

Обставини справи

Як вбачається з наявних у справі копій документів, ухвалою Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 15.09.1993 "Про затвердження державного майна, що належить до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів" затверджено перелік державного майна, яке відноситься до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів (Перелік 1).

Зокрема, до комунальної власності було віднесено міську лікарню № 2, правонаступником якої є КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (розділ VIII Переліку 1 "Заклади охорони здоров`я").

З 1996 року на підставі неодноразово укладених і продовжених договорів оренди між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ПП "Пріма МЕД", підприємство використовувало об`єкт нерухомого майна за адресою: вул. Г. Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ.

Зокрема, в матеріалах справи наявна копія договору оренди нежитлових приміщень №ДО-2976 від 24.01.2007 року по оренді приміщення за адресою: вул. Г. Мазепи, 114, м.Івано-Франківськ.

ПП "Пріма МЕД" 29.01.2007 звернулось до міського голови м. Івано-Франківська з клопотанням про надання дозволу на реконструкцію фасаду при вході у корпус № 2 Центральної міської клінічної лікарні по вул. Г. Мазепи, 114.

Мета реконструкції: укріплення існуючої конструкції; утеплення коридору та холу лікарні; зміна вхідних дверей лікарні; покращення зовнішнього вигляду центрального входу у лікарню, встановлення стаціонарного інформаційного табло; влаштування додаткових приміщень; облаштування прилягаючої території (освітлення, лавки, доріжки, газон).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.03.2007 № 160 "Про матеріали управління архітектури та містобудування виконавчого комітету міської ради" дозволено проведення проектно-пошукових робіт ПП "Пріма МЕД" для реконструкції входу в корпус №2 центральної міської клінічної лікарні на вул. Гетьмана Мазепи, 114.

Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 10.05.2007 затвердило Архітектурно-планувальне завдання № 77. Відповідно до цього завдання проектом належало передбачити реконструкцію існуючого входу в корпус №2 ЦМКЛ з влаштуванням додаткових приміщень на лівому крилі вхідної тераси. Передбачено, що набір проектованих приміщень належить прийняти згідно з технологічним завданням замовника відповідно до чинних нормативних документів, не порушуючи конструктивної цілісності та міцності вхідної частини.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області було видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.10.2009 № 1682, забудовник (замовник) ПП "Пріма МЕД", будівельні роботи реконструкція входу в корпус №2 ЦМКЛ.

Внаслідок реконструкції за рахунок перебудови входу в лікарню було, зокрема, влаштоване приміщення площею 68,9 кв. м.

Інші приміщення, якими відповідач користувався на підставі договору оренди №ДО-2976 від 24.01.2007, були вивільнені відповідачем в примусовому порядку на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/794/15 про зобов`язання звільнити займані нежитлові приміщення.

Згідно з свідоцтвом про право власності від 16.10.2013 за територіальною громадою міста Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради було зареєстровано право комунальної власності на приміщення центральної міської клінічної лікарні по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ (реєстраційний номер 01), зокрема номер, літера А2 нежитлова будівля, корпус № 2, загальна площа 5127,5 кв. м (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10937638 від 16.10.2013).

Право оперативного управління цим майном зареєстроване за КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", дата державної реєстрації 19.11.2019 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 190014564 від 25.11.2019).

У ході проведення технічної інвентаризації 27.06.2022 приміщення площею 68,9 кв. м було включено до складу корпусу № 2, літ. А 2 нежитлових приміщень Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні (лист ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 20.10.2022 № 426, довідка ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 18.04.2022 №508).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 року у справі №909/282/23, яке набрало законної сили (предметом спору є визнання відсутнім права власності на нежитлове приміщення, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності на нежитлове приміщення корпусу №2 літера А2 за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 114, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області), встановлено, що відповідно до рішення державного реєстратора № 64043371 від 29.06.2022 й відповідних йому записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зміни до розділу від 01.07.2022 та про виправлення розділу від 04.07.2022, 04.07.2022 була зареєстрована інформація про зміни об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01), загальна площа нежитлової будівлі корпус № 2А, А2 визначена в розмірі 5164,7 кв. м. (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320281874 від 16.01.2023).

16.07.2024 позивач направив відповідачу вимогу про звільнення вказаного приміщення за вих. № 497/01-22/19.

02.08.2024 відповідач направив позивачу відповідь за вих. № 01-12/180, в якій підтвердив користування приміщенням та просив відтермінувати звільнення приміщення до 30.12.2024.

06.08.2024 позивач повторно направив відповідачу вимогу № 483/01-21/19 про звільнення приміщення до 30.08.2024.

Відповіді відповідач на повторну вимогу не надав, приміщення не звільнив й продовжує його використовувати, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, право власності включає в себе три правомочності, а саме володіння, користування та розпорядження.

Тобто законодавець, закріпивши в законі непорушність права власності та зазначивши, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, закріпив охорону права володіння, користування та розпорядження як правомочностей права власності.

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що захист права власності включає в себе як захист права власності в цілому (володіння, користування та розпорядження), так і захист окремих правомочностей права власності.

Відповідно до частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто, вказаною статтею передбачений захист права користування та розпорядження як правомочностей права власності.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Зміст негаторного позову становлять вимоги позивача (власника або іншої особи, уповноваженої законом, статутом чи договором) про усунення порушень, не пов`язаних з позбавленням права володіння. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2025 року у справі № 910/15426/23.

Також Велика Палата Верховного Суду від 02.11.2022 року у справі № 922/3166/20 зазначила, що негаторний позов розглядається у вітчизняній цивілістиці як класичний речовий спосіб захисту права власності (речовий позов, actio in rem). З цих причин він може бути пред`явлений лише для захисту абсолютного суб`єктивного цивільного права в абсолютному речовому правовідношенні, коли власник-позивач та правопорушник-відповідач не перебувають між собою у договірних чи в інших зобов`язальних правовідносинах, або ж такі правовідносини між ними не стосуються вчиненого порушення права власності. Речове право захищається за допомогою негаторного позову, якщо вчинене особою порушення такого права в принципі було можливим для будь-якої особи з кола зобов`язаних за відповідним абсолютним цивільним правовідношенням (тобто фактично - з необмеженого кола осіб) і не створює саме по собі зобов`язального правовідношення.

Враховуючи на наведені позиції Верховного Суду колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що КНП "ЦМКЛ ІФМР", яка має право оперативного управління на майно, має правові підстави звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цим майном.

У цій справі судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо права користування спірним об`єктом нерухомості, а відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що КНП "ЦМКЛ ІФМР" має право звернутися до суду з негаторним позовом, оскільки наявні перешкоди у реалізації його прав на майно.

Вищенаведеним спростовуються доводи скаржника про те, що заявлені позивачем вимоги не передбачені законодавством, оскільки ст. 391 ЦК України прямо передбачає такий спосіб захисту прав.

Доводи про те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки останній не є власником приміщення, усунення перешкод в користуванні яким вимагає, спростовуються наведеною вище правовою позицією Верховного Суду та встановленими у цій справі обставинами.

В оскаржуваному рішенні суд правомірно врахував преюдиційні для даної справи обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №909/282/23, які набрали законної сили.

Зокрема, у постанові від 02.07.2024 у справі №909/282/23 Верховний Суд зазначив, що права та законні інтереси ПП "Пріма Мед" щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно не були порушені, оскільки нежитлове приміщення "кабінет" №148 А площею 68, 9 кв. м на першому поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 114, м.Івано-Франківськ було створено в результаті реконструкції існуючого об`єкта, про що й зазначає ПП "Пріма Мед", а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало Івано-Франківській міській раді Івано-Франківської області.

Згідно приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, судом уже було встановлено, що у ПП "Пріма Мед" немає підстав для реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення, адже ПП "Пріма Мед" не був власником об`єкта нерухомого майна до реконструкції.

Отже, з урахуванням наведеного суд першої інстанції законно й обгрунтовано задовольнив позовні вимоги та зобов`язав відповідача усунути на користь КНП "ЦМКЛ ІФМР" перешкоди у користуванні нерухомим майном - нежилого приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м. шляхом виселення.

Доводи скаржника не спростовують висновки, наведені в рішенні місцевого господарського суду.

Колегія суддів констатує, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права із з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Пріма МЕД" б/н від 22.04.2025 року (вх.№01-05/1222/25 від 22.04.2025 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 року у справі №909/952/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Ю. Панова