Справа № 909/907/25
УХВАЛА

31.07.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

розглянувши позов: Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Захист", вул. Чорновола, буд. 157, м. Івано-Франківськ, 76005,

до відповідача: "ABNA Gloves", H No:04, Block-Y, Street No:106, Madina Town, Faisalabad, 38000, PAKISTAN, про стягнення грошових коштів у розмірі 28 450 дол. США,

встановив, що ТОВ "Текстиль-Захист" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до "ABNA Gloves" про стягнення грошових коштів у розмірі 28 450 дол. США.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

За приписами ч. 1 ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначена за угодою сторін (ч. 2 ст. 366 ГПК України).

До питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, застосовується ЗУ "Про міжнародне приватне право", який є спеціальним нормативним актом, в тому числі щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом (ст. 2 ЗУ "Про міжнародне приватне право").

В ч.1 ст. 41 ЗУ "Про міжнародне приватне право" передбачено, що учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами.

В ст. 76 ЗУ "Про міжнародне приватне право" також визначено підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Обґрунтовуючи підсудність справи Господарському суду Івано-Франківської області позивач посилається на умови п. 9.1. Контракту дистрибуції та постачання №11-Р від 30.08.2024.

У розділі 9.1. вищевказаного контракту дистрибуції та постачання сторони обумовили, що всі спори та розбіжності, що можуть виникнути у зв`язку з цим Договором, Сторони повинні вирішувати разом, шляхом двосторонніх переговорів. Якщо Сторони не досягнуть взаємної згоди, тоді заявляють про претензії. Претензії розглядаються протягом 30 днів з моменту їхнього отримання. Якщо неможливо урегулювати розбіжності за допомогою претензій, їх надають до незалежного суду, для розглядання та урегулювання.

Суд вважає, що у цій справі сторони угоди про вибір суду не уклали, оскільки будь-який суд належить вважати незалежним, а інших ідентифікуючих ознак сторони не навели.

Тому застосовуються правила визначення підсудності, передбачені ГПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Аналогічні висновки викладені в постанові КГС ВС від 15.01.2024 у справі № 917/1250/23.

Даний спір підлягає розгляду компетентним судом на території місцезнаходження відповідача, а саме - в Ісламській Республіці Пакистан.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 20, 175, 234, 235, 254 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи віднесено компетентного суду на території місцезнаходження відповідача, а саме - в Ісламській Республіці Пакистан.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарсько процесуального кодексу України.

Суддя І. М. Скапровська