РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2025Справа № 6/127

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ»

про звільнення самовільно зайнятої ділянки,

Представники:

від прокуратури Закревська А.В.

від позивача Буханистий О.В.

від відповідача Лисак О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду звернувся з позовом заступник прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» про зобов`язання останнього повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,03 га, що розташована на вул. Р. Окіпної, 4 у Дніпровському районі міста Києва, Київській міські раді, привівши її у придатний стан.

06 квітня 2011 року суд порушив провадження у справі № 6/127.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач самовільно займає земельну ділянку орієнтовано площею 0,03 га за адресою: вул. Р. Окіпної, 4 у Дніпровському районі міста Києва (далі - спірна земельна ділянка) для спорудження одноповерхової капітальної споруди - закладу громадського харчування.

Київська міська рада підтримала позив повністю, зазначивши, що нею не ухвалювалось рішення про передачу спірної земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» для розміщення та експлуатації капітальної будівлі кафе.

16.06.2011 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Дніпровським районним судом міста Києва справи №2-а-4750/11 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» до Київської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

30.06.2011 суд постановив ухвалу про зупинення провадження у справі № 6/127 до вирішення справи № 2-а-4750/11 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ірландський паб» до Київської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

15 січня 2025 року за ініціативою суду провадження у справі поновлено у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення: Окружний адміністративний суд міста Києва 11.06.2019 залишив без розгляду позовну заяву у справі № 2-а-4750/11.

Також суду постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 17.02.2025.

Відповідач позов відхилив повністю. Відповідач визнав, що на час звернення прокурора з позовом у нього було відсутнє право на користування спірною земельною ділянко. 06.08.2012 товариство з обмеженою відповідальністю «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» та Київська міська рада уклали договір оренди земельної ділянки по вул. Р. Окіпної, 4 у Дніпровському районі міста Києва строком на 5 років. У подальшому земельну ділянку по вул. Р. Окіпної, 4, літ «А», «Б» у Дніпровському районі міста Києва було передано в оренду на 10 років ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки від 04.04.2017.

Прокурор у судове засідання 17.02.2025 не з`явився. Натомість до суду надійшло клопотання Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю забезпечити присутність прокурора у судовому засіданні. Суд задовольнив клопотання, відклав підготовче засідання на 03.03.2025.

Прокурор у судове засідання 03.03.2025 також не з`явився. До суду надійшло клопотання Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю забезпечити присутність прокурора у судовому засіданні. Оскільки повторна неявка в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки не є підставою для відкладення судового засідання (п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України), суд відхилив клопотання Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, про що постановив ухвалу, яку заніс до протоколу судового засідання.

03.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суту.

28.03.2025 Дніпровська окружна прокуратура міста Києва звернулася до суду з заявою про заміну прокуратури Дніпровського району міста Києва на її правонаступника - Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва. 28.04.2025 суд постановив ухвалу про заміну прокуратури Дніпровського району міста Києва на її правонаступника Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва.

Також 28.03.2025 під час розгляду справи по суті Дніпровська окружна прокуратура міста Києва подала клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та про зміну процесуального статусу Київської міської ради з позивача на відповідача. У зв`язку з цим Дніпровська окружна прокуратура міста Києва просила прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження для вирішення питання про заміну позивача, залучення належних відповідачів та зміну предмету позову.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, що зазначено у протоколі судового засідання 07.04.2025.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження суд виходив того, що порядок здійснення судочинства у господарських справах, який є предметом регулювання Господарського процесуального кодексу України, повинен здійснюватися відповідно закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3), тобто вчинення судом виключно тих дій, які передбачені законом. Господарський процесуальний кодекс (далі - ГПК) України не містить законодавчих присів про можливість застосування інституту повернення до стадії підготовчого провадження після її закриття та не врегульовує підстави і механізми його застосування, а також не наділяє господарський суд повноваженнями прийняття таких рішень. Крім того прокурор не довів неможливість на стадії підготовчого провадження подачі ним заяв про заміну позивача, залучення належних відповідачів та зміну предмету позову.

Суд залишив без розгляду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів, заміну відповідача, оскільки ця заява подана після закінчення процесуальних строків (ч. 2 ст. 118 ГПК України). За ст. 48 ГПК України залучення до участі у справі співвідповідача, заміну відповідача може мати місце до закінчення підготовчого провадження.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокурора, позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

20.04.2011 комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» проведено державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» на нежитлову будівлю по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м. (далі - будівля).

Підставою для державної реєстрації права власності на будівлю було рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2010 у справі № 35/628, яким задоволено позов ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Барабанюк Ірини Павлівни, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва та комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» і:

- визнано право власності за ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» на нежитлову будівлю по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м.;

- зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва видати ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» сертифікат відповідності на будівлю;

- зобов`язано комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» зареєструвати за ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» право власності на будівлю.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2010 у справі № 35/628 скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» відмовлено повністю.

Північний апеляційний господарський суд встановив, що ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» було забудовником нежитлової будівлі по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м. (виконання будівельних робіт за укладеним договором здіснювала ФОП Барабанюк Іриною Павлівною), будівництво якого здійснювалась у 2010 році, будівництво здійснювалось на земельній ділянці, що не була надана у власність чи користування, за відсутності будівельної документації, затвердженої в установленому законом порядку та акту готовності об`єкта до експлуатації, право власності на закінчений будівництвом об`єкт не оформлявся і сертифікат відповідності не видавався.

За ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 у справі № 35/628 обставини свідчать про те, що нежитлова будівля по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м. є самочинним будівництвом. Зокрема, за ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Правовими наслідками самочинного будівництва є неможливість набуття права власності на нього особою, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна (ч. 2 ст. 376 ЦК України), та занесення його за рішенням суду у випадках, передбачених ч. 4, ч. 7 ст. 376 ЦК України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

Отже, оскільки особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього, незважаючи чинність запису про державну реєстрації права власності на будівлю, ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» не набуло таке право на нежитлову будівлю по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м.

Нежитлова будівля по вул. Раїси Окіпної, 4 літ. «А» в м. Києві загальною площею під літерою «А» - 72,8 кв.м. та літерою «Б» -161,2 кв.м. розташована на земельній ділянці площею 0,0344 га, кадастровий номер :63:013:0048 (далі - земельна ділянка). Власником земельної ділянки є територіальна громада міста Києва, повноваження власника від імені якої здійснює Київська міська рада.

ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» з моменту початку будівництва (2010 рік) та до 06 серпня 2012 року займало вказану земельну ділянку за відсутності правовстановлюючих документів, що є самовільним зайняттям.

06.08.2012 між Київською міською радою та ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» укладено договір оренди земельної ділянки. Об`єктом оренди за цим договором є земельна ділянка загальною площею 0,0344 га, зокрема площею 0,0309 га в межах червоних ліній, місце розташування - вул. Раїси Окіпної, 4 (літ. «А», літ. «Б») у Дніпровському районі м. Києва.

Земельна ділянка надана в оренду для експлуатації та обслуговування закладу громадського харчування на вул. Раїси Окіпної, 4 (літ. «А», літ. «Б») строкам на п`ять років.

26.11.2012 ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» уклало з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, предметом якого є продаж ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по (один дріб два) частині нежитлової будівлі літ «А'» загальною площею 72,80 кв.м. та (один дріб два) частини нежитлової будівлі літ. «Б» загальною площею 161,20 кв.м., які знаходяться у АДРЕСА_1 .

07.05.2018 державний реєстратор - приватний нотаріус Габрієль Лідія Євгенівна, зареєструвала право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на частки у нежитловій будівлі літ «А'» загальною площею 72,80 кв.м. та нежитловій будівлі літ. «Б» загальною площею 161,20 кв.м., які знаходяться у АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав (з відкриттям розділу), присвоївши реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.

04 квітня 2017 року на підставі рішення Київської міської ради № 442/1446 від 15.11.2016, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, Київська міська рада (орендодавець) передала громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,0344 га (кадастровий номер :63:013:0048) для експлуатації та обслуговування закладу громадського харчування на АДРЕСА_1 із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Цього ж для (04.04.2017) право користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав.

Водночас, незважаючи на наявність формальних ознак легітимності дій щодо набуття ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на земельну ділянку, вона надавалась для обслуговування майна, яке є самочинним будівництвом, тобто право власності на яке не виникло в особи, яка здійснила самочинне будівництво. Відчуження особою, що здійснила самочинне будівництво такого об`єкта також не має наслідком набуття права власності на нього у наступних набувачів.

Закон передбачає можливість набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно у випадку надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Зокрема, за ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Оскільки ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» після отримання у користування земельної ділянки не легітимізувало право власності на нежитлові будівлі у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 376 ЦК України, продаж ним будівель ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є підставою для набуття останніми повноважень власника майна. Правові наслідки правочину щодо продажу об`єкту самочинного будівництво для набувачів є такими ж, як і особи, яка здійснила самочинне будівництво: неможливість набуття права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), занесення його за рішенням суду у випадках, передбачених ч. 4, ч. 7 ст. 376 ЦК України.

З огляду на викладене, оскільки земельна ділянка надана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користування для експлуатації та обслуговування будівлі, яка є об`єктом самочинного будівництва, і таке користування земельною ділянко (для експлуатації об`єкта самочинного будівництва) не обумовлено договором оренди від 04 квітня 2017 року, відсутні підстави вважати законним володіння та користування останніми земельною ділянкою.

Способи захисту прав на землю передбачені ст. 152 Земельного кодексу України, згідно якої власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Позбавлення власника можливості володіти та користуватися належним майном, що незаконно вибуло з його володіння, надає йому право витребувати майно від незаконного володільця, незалежно від того, знає він про незаконність і неправомірність свого володіння, чи ні (ст. 387 ЦК України).

Відповідачем за такими позовом є незаконний володілець.

Водночас, ТОВ «ІРЛАНДСЬКИЙ ПАБ» з 26.11.2012 (дата укладення договору з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) не є користувачем та володільцем земельної ділянки, а тому не може бути відповідачем за вимогою про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає.

Суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки на час звернення прокурора з позовом останній був звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Дніпровській окружній прокуратурі міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Ірландський ПАБ».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений 31.07.2025.

Суддя С. А. Ковтун