ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29.07.2025м. ХарківСправа № 922/2555/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 183409,32 грн

заявник Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", м. Київ
боржник Фізична особа-підприємець Кривко Кирило Олександрович, м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Кривка Кирила Олександровича на свою користь заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року станом на 19.06.2025 (включно) у розмірі 183409,32 грн, з яких: 172208,87 грн - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 33330,78 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 138878,09 грн та прострочену заборгованість за комісією у розмірі 11200,45 грн.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу судового наказу, а також дослідивши додані до неї докази, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до приписів частини першої статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу заявника на положення частини другої статті 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен, в тому числі, подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями частин першої, другої 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статті 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.

В обґрунтування поданої заяви АТ "Перший українській міжнародний банк" посилається на порушення боржником умов кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року (надалі за текстом - Кредитний договір, договір) за допомогою системи "Інтернет Банкінг".

Разом з цим, на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує вимоги, ним надано кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року, відповідно до п. 1.1.3. якого строк кредитування до 18 липня 2027 включно.

Суд зазначає, що видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для заслуховування їх пояснень. З системного тлумачення цих норм можна дійти висновку, що для наказного провадження характерна документарність: суд досліджує виключно письмові докази, які підтверджують вимоги заявника.

Звідси випливає ще одна особливість доказування у наказному провадженні: тут абсолютно виключаються такі засоби доказування, як пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, речові докази, висновок експерта; єдиним допустимим засобом доказування для наказного провадження є письмові докази.

Оскільки наказне провадження є документарним, ця специфічна форма захисту вимагає особливостей документальних доказів, зокрема, докази мають бути безспірними: вони повинні свідчити про безспірність стягнення і відсутність потреби у їх дослідженні. Тобто ознака документарності наказного провадження підтверджує те, що йдеться про очевидність та переконливість доказів з боку стягувача.

Стягувачем заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33330,78 грн за період з 18.01.25 по 18.06.2025 та нарахована комісія у сумі 11200,45 грн станом на 19.06.2025.

Крім того, заявлена вимога про стягнення заборгованості у розмірі 138878,09 грн за період з 18.07.2025 по 18.07.2027, тобто строк виконання зобов`язання боржником за цей період ще не настав.

Разом з цим, заявник зазначає, що на момент подання цієї заяви кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року не було розірвано або/чи визначено недійсним у судовому порядку. Між сторонами не існує інших доказів щодо відкладення/пролонгації або відмови від виконання зобов`язання за вказаним договором, зобов`язання є чинними (дійсним) та по ньому наявна заборгованість. Оскільки боржник прострочив повернення чергової частини позики, заявником було прийняте рішення вимагати дострокового повернення окрім простроченої заборгованості також і залишку по тілу кредиту.

Отже, в даному випадку заявником не надано суду доказів існування в нього безумовного права на стягнення заборгованості та безспірності його вимог.

Відтак, вказані вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності в розумінні частини першої статті 12 ГПК України.

За приписами пункт 8 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кривка Кирила Олександровича заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року станом на 19.06.2025 р. включно в розмірі 183409,32 грн, з яких 172208,87 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 33330,78 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 138878,09 грн, 11200,45 грн простроченої заборгованості за комісією, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Зважаючи на можливість стягнення в порядку наказного провадження лише неоспорюваної заборгованості, вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно пунктів 1, 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кривка Кирила Олександровича заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 48 від 18.07.2024 року станом на 19.06.2025 р. включно в розмірі 183409,32 грн, з яких 172208,87 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 33330,78 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 138878,09 грн, 11200,45 грн простроченої заборгованості за комісією та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу підписано 29 липня 2025 року.

СуддяШарко Л.В.