УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

31.07.2025 Справа № 910/6737/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок, 76, офіс, 1; ідентифікаційний код 43203312)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, місто Київ, вулиця Залізничне шосе, будинок, 47; ідентифікаційний код 41578884)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.202 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 26.06.2025.

23.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Підготовче засідання 26.06.2025 відкладено на 31.07.2025.

01.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 31.07.2025 заявник надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро", розпорядником майна боржника призначити арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну.

Представник боржника у підготовче засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, оскільки, був присутній в минулому підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" зареєстровано за адресою: 01103, місто Київ, вулиця Залізничне шосе, будинок, 47; ідентифікаційний код 41578884).

За твердженнями заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" наявна заборгованість у розмірі 1 041 716, 20 грн (з урахуванням відповіді на відзив).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Як вбачається з матеріалів заяви та встановлено судом, 21.12.2021 між ТОВ "Сімакс Груп" (Експедитор) та ТОВ "Адонара Агро" (Клієнт) укладено договір транспортного експедування № 21121-2, відповідно до пункту 2.1 якого Експедитор зобов`язується надавати Клієнту за його дорученням і за його рахунок послуги в сфері транспортно-експедиторською обслуговування вантажів, а Клієнт зобов`язується оплатити послуги Експедитора.

Так, відповідно до товарно-транспортних накладних № 000688 від 22.12.2021, № 000684 від 23.12.2021, № 2 від 25.12.2021, № 8 від 04.01.2022, № 20 від 04.01.2022, № 10 від 05.01.2022, № 501/1 від 05.01.2022, № 10 від 10.01.2022, №8/1 від 12.01.2022, № 1301 від 13.01.2022, № 8/2 від 14.01.2022, № 11 від 16.01.2022, № 1501 від 15.01.2022, № 20 від 18.01.2022, №1901 від 10.01.2022, № 23 від 24.01.2022, №2401 від 24.01.2022, № 45/1 від 27.01.2022, № 2801 від 28.01.2022, № 000092 від 01.02.2022, ТОВ "Сімакс Груп" отримало для ТОВ "Адонара Агро" (відповідно до умов договору) сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тонн.

В даних накладних зазначено, що ТОВ "Сімакс Груп" виступає вантажоотримувачем для ТОВ "Адонара Агро" пункт розвантаження м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29; замовником (платником) та вантажовідправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромаркет-Експо" (Код ).

Означені товарно-транспортні накладні містять підписи представників та проставлені печатки ТОВ "Агромаркет-Експо" та ТОВ "Сімакс Груп".

Згідно п. 3.1 договору Експедитор надає послуги, зокрема, з організації зберігання вантажів Клієнта на території складу.

Відповідно до п. 6.4 договору послуги та роботи з транспортно-експедиторського обслуговування вантажу, що виконуються Експедитором за договором, оплачуються Клієнтом за ставками та в порядку, зазначених у додатках до цього договору, за наступною схемою: датою надання послуг/виконання робіт є дата акту виконаних робіт/наданих послуг.

ТОВ "Сімакс Груп" (Експедитор) було виконано обумовлені договірні зобов`язання щодо зберігання вантажу Клієнта в повному обсязі, натомість, ТОВ "Адонара Агро" не здійснило оплату послуг за зберігання передбачених договором.

У вересні 2022 року ТОВ "Сімакс Груп" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ "Адонара Агро" про стягнення 1 035 149,03 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.10.2022) заборгованості.

В обґрунтування позову, ТОВ "Сімакс Груп" посилалось на неналежне виконання відповідачем - ТОВ "Адонара Агро" умов договору транспортного експедування (вантажі у контейнерах) від 21.12.2021 № 21121-1 в частині остаточної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/2166/22 у задоволені позову ТОВ "Сімакс Груп" до відповідача - ТОВ "Адонара Агро" про стягнення 1 035 149,03 грн. заборгованості відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Сімакс Груп" задоволено.

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/2166/22 скасовано та прийнято нове рішення. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" 1 035 149, 03 грн. боргу, 15 527, 23 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 23 290,85 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 у справі № 916/2166/22 набрала законної сили та не скасована.

Наявне виконавче провадження від 15.05.2023 № АСВП: НОМЕР_2 яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця Д`яченко Євгенія Станіславовича (РНОКПП: НОМЕР_1 ), щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" 1 035 149, 03 грн. боргу, 15 527, 23 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 23 290,85 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Однак, до теперішнього часу судове рішення у справі № 916/2166/22 залишається не виконаним, заборгованість не погашеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з огляду на викладене, наявність заборгованості ТОВ "Адонара Агро" перед ТОВ "Сімакс Груп" підтверджено постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 у справі № 916/2166/22, яка набрала законної сили, у зв`язку з чим, вказані обставини відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказуванню.

У поданому відзиві боржник зазначає, що згідно з податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року ТОВ "Адонара Агро" має податковий кредит у розмірі 2 937 847,00 грн, тому має можливість за рахунок відшкодованого з державного бюджету податкового кредиту здійснити розрахунки з кредитором.

У свою чергу, суд вказує, що твердження боржника щодо податкового кредиту не підтверджують фінансову спроможність: це лише обліковий показник, а не реальні кошти на рахунках.

Приписами п. 14.1.181 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

У п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

В той час, суд відзначає, що боржником не надано документів, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій та відповідно дають право на податковий кредит, що також викликає сумнів у його законності.

Також, варто відзначити, що відповідно до пп. 2 п. 200.10 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.12 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Таким чином, з огляду на викладене вище, та проаналізувавши надані боржником документи (податкова декларація з податку на додану вартість за 5 місяць 2025 року), суд зазначає, що ТОВ "Адонара Агро" на підтвердження узгодження сум бюджетного відшкодування не надано належним та достовірних доказів на підставі, яких можливо встановити "узгодження сум бюджетного відшкодування", а тим більше й перебування цих коштів на рахунках підприємства.

Так, за приписами ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Втім, аналізуючи механізм "податкового кредиту" суд дійшов висновку, що боржник не може фізично перерахувати кошти з податкового кредиту кредитору, а в разі наявності такої можливості не вказує про причини не здійснення відповідного рахунку при наявні коштів на його рахунку. Податковий кредит не є реальним фінансовим ресурсом і не свідчить про платоспроможність боржника станом на час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, у даній справі - податковий кредит ТОВ "Адонара Агро" не може слугувати джерелом погашення боргу перед іншими контрагентами чи засобом платежу, оскільки, обґрунтування спроможності виконати зобов`язання має бути підтверджено реальними активами - грошовими коштами на рахунках або ліквідним майном. Без відповідних доказів зі сторони боржника - декларація про нарахований ПДВ за відповідний звітний період не може бути належним доказом підтвердження платоспроможності боржника.

У підготовчому засіданні 26.06.2025 представник боржника зазначив про часткове погашення заборгованості, разом з тим, до відзиву ТОВ "Адонара Агро" були додані відповідні платіжні інструкції: № O2SC0GH7WG на суму 98 грн, № O59C02XB4T на суму 10,17 грн, № NAIC0T01YQ на суму 64,70 грн, № NAIC0T01YQ на суму 64,7 грн, № N5UC03KITB на суму 231, 61 грн, що загадом становить 469, 18 грн.

Крім того, у відповіді на відзив ініціюючим кредитором було також вказано, що під час підготовки відповіді на відзив, представником ТОВ "Сімакс Груп" було з`ясовано, що відповідно до отриманих від ТОВ "Сімакс Груп" квитанцій, ТОВ "Адонара Агро" в період з 19.05.2023 по 14.02.2025 було перерахувало лише 32 250, 91 грн. боргу за наказом Господарського суду Одеської області у справі № 916/2166/22 від 05.04.2023 року.

З огляду на що, ТОВ "Сімакс Груп" було уточнено розмір боргу ТОВ "Адонара Агро" та вказано, що станом на 30.06.2025 залишається несплаченою заборгованість в сумі 1 041 716, 20 грн.

Отже, з огляду на викладене вище, суд вказує, що станом на 31.07.2025, в матеріалах справи відсутні докази, щоб підтверджували виконання боржником взятих на себе зобов`язань за договором транспортного експедування № 21121-2 від 21.12.2021 та відповідно сплати заборгованості в розмірі 1 041 716, 20 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

У підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Адонара Агро", перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство (з урахуванням ).

Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право (висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

В матеріалах справи відсутні жодні докази існування будь-якого спору у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ТОВ "Сімакс Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Адонара Агро", суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Адонара Агро".

Згідно ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Адонара Агро", заявник просив суд призначити розпорядникам майна боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну, заяву про участь якої долучено до поданої заяви.

Приписами п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 5) виключено; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражна керуюча Коваленко Ірина Анатоліївна здійснювала управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

Таким чином, враховуючи імперативні приписи п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за доцільне призначити розпорядником майна ТОВ "Адонара Агро" арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 521 від 21.03.2013).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражній керуючій Коваленко Ірині Анатоліївні розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі № 910/6737/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, місто Київ, вулиця Залізничне шосе, будинок, 47; ідентифікаційний код 41578884).

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" в розмірі 1 041 716, 20 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 521 від 21.03.2013).

6. Встановити оплату послуг арбітражній керуючій Коваленко Ірині Анатоліївні в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

7. Офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, місто Київ, вулиця Залізничне шосе, будинок, 47; ідентифікаційний код 41578884) у встановленому законодавством порядку.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 19.09.2025 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів відповідно до норм наказу Міністерства економіки України "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення реєстру вимог кредиторів" від 02.07.2010 № 788, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 30.09.2025 для проведення інвентаризації майна боржника.

11. Попереднє засідання суду призначити на 09.10.25 об 11:00 год. Засідання буде проведено в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44 - Б в залі судових засідань № 1.

12. Копію ухвали надіслати заявнику, боржнику, засновникам (учасникам) боржника, розпоряднику майна боржника, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 04.08.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК