ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025м. ДніпроСправа № 904/2145/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Національного центру управління та випробувань космічних засобів, 01010, м. Київ, вул.Острозьких Князів, буд.8,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Соборна, буд.99,

про розірвання договору та стягнення частини оплати за недоотримане пальне та штрафних санкцій

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Національний центр управління та випробувань космічних засобів звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" на користь Національного центру управління та випробувань космічних засобів заборгованість у сумі 531 894,60грн., з яких: 447 950,00грн. - заборгованість за Договором, 83 944,60грн. - сума штрафних санкцій;

- розірвати Договір №75/29/04 від 29.04.2024р., укладений між Національним центром управління та випробувань космічних засобів та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія".

Судові витрати у розмірі 11 006,42грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на закупівлю товарів №75/29/04 від 29.04.2024р. в частині повної поставки оплаченого позивачем товару.

Ухвалою суду від 07.05.2025р. позовну заяву залишено без руху.

09.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків (помилкова).

12.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.05.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.05.2025р. о 10:30год.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Господарським судом направлялась ухвала суду (про відкриття провадження у справі) від 12.05.2025р. в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи (а.с.201).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Будь-яких клопотань про продовження процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Станом на 22.07.2025р. відповідач не надав до суду відзив на позов.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

21.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 22.05.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 29.05.2025р. о 12:30год.

28.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 29.05.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 24.06.2025р. о 11:00год.

03.06.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 24.06.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.07.2025 о 12:30год.

26.06.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

У судовому засіданні 22.07.2025р. прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року Національним центром управління та випробувань космічних засобів було проведено процедуру закупівлі (11А-2024-04-08-010625-а) за ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти, на підставі якої був укладений Договір № 75/29/04 від 29 квітня 2024 року на закупівлю Товару за ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти» Бензин А-95, Бензин А-92 та Дизельне паливо (надалі-Договір) між Національним центром управління та випробувань космічних засобів (далі-НЦУВКЗ), в особі начальника Національного центру Присяжного Володимира Ілліча (за Договором Покупець, надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (за Договором Продавець, надалі-Відповідач) в особі директора Істоміної Анни Вікторівни.

Продавець відповідно до умов укладеного Договору зобов`язується у встановлений Договором строк передати Покупцю Товар в асортименті, кількості та за цінами, відповідно до Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору в обумовлені строки та на умовах, визначених у цьому Договорі, а Покупець- прийняти і оплатити такий Товар, а саме: бензин А-95, бензин А-92 та дизельне паливо (в талонах).

Відповідно до п.1.2. Найменування Товару: Бензин А-95; Бензин А-92 та дизельне паливо.

В пункті 3.1. Договору вказано, що сума цього Договору становить 840 478,00 (вісімсот сорок тисяч чотириста сімдесят вісім гривень), у т.ч. ПДВ* 140 079, 67 грн. (сто сорок тисяч сімдесят дев`ять гривень шістдесят сім копійок).

Пункт 3.2. Договору вказує, що сума Договору не повинна відрізнятися від ціни пропозиції, в тому числі за одиницю товару.

В пункті 5.2. договору зазначено, що строк дії активованих талонів (скретч-карток) до 31.12.2025 року, але, до повного їх використання та обслуговування (приймання) у мережах на власних АЗС та АЗС партнерів (згідно з Додатком 2 до Договору). У разі завершення терміну дії талонів, має відбутися їх заміна, або продовження терміну дії до повного використання палива Замовником.

Відповідно до розділу 5 Договору Сторони домовилися про те, що право власності на Товар переходить за Видатковою накладною, підписаною представниками Сторін. Відповідно до ст. 667 ЦКУ Продавець зобов`язується зберігати Товар до отримання його Покупцем.

З метою доступу до Товару разом з видатковою накладною Продавець передає Покупцю талони (скретч-картки) номіналом 10 (десять) та 20 (двадцять) літрів на отримання Товару.

Товар зберігається на АЗС Продавця та його партнерів. Доступ до Товару Покупця здійснюється згідно з талонами (скретч-картками).

Продавець зобов`язується підготувати для передачі Товар, за умови виконання Покупцем своїх обов`язків по цьому Договору. Сторони на виконання цього Договору підписують видаткову накладну на погоджену кількість Товару. Наявність у Покупця талонів (скретч-карток) надає право Покупцю отримати лише ту кількість Товару, що зазначена на талоні (скретч- картці), і відповідно Продавець повинен відпустити цей Товар.

Відпуск Товару здійснюється на АЗС, перелік яких є невід`ємною частиною цього Договору та визначений у Додатку 2 до цього Договору. Відпуск Товару Покупцю здійснюється за умови пред`явлення та передачі Покупцем талонів (скретч-карток) оператору на АЗС. Місце передачі Товару: на власних АЗС Продавця та АЗС партнерів.

Продавець (п. 6.3.1. Договору) зобов`язаний організувати та забезпечити безперебійну заправку автотранспорту Покупця безпосередньо на власних АЗС та АЗС партнерів по Талонах (скретч-картках) - документ, встановленої форми на підставі якого здійснюється доступ до Товару Покупця на АЗС та АЗС партнерів Продавця. Згідно Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442.

Відповідач відповідно до п. 8.2. Договору письмово не повідомляв Позивача щодо настання обставин непереборної сили та не робив ніяких звернень з цього приводу.

У п.11.1. Договору сторони передбачили, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, а Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, що полягає у наступному:

Позивачем було придбано Товар: бензин А-95: 11 000 літрів, бензин А-92: 1400 літрів, дизельне паливо: 3710 літрів, вказане паливо було оплачене згідно платіжних інструкцій № 12 від 02.05.2024 року на суму: 22728,00 грн., № 620 від 02.05.2024 року на суму: 44800,00 грн., № 625 від 03.05.2024 року на суму 605 120,00 грн., №732 від 10.05.2024 року на суму: 79000,00 грн., № 733 від 10.05.2024р. року на суму: 85 830,00 грн. та на подальше отримання палива були видані талони (скретч-картки) згідно видаткової накладної № 0001/0000931 від 05.02.2024р.

Після отримання талонів (скретч-карток) Позивачем було лише частково фактично отримано оплачений товар, а саме: бензин А-95 у кількості: 4740 л. та дизельне паливо у кількості: 1400 л.; бензин А-92 спожитий повністю.

З метою досудового врегулювання спору 07.02.2025 Позивач звернувся до Відповідача з претензією №1 вих. № 520-5-23-2025 від 07.02.2025 року з метою досудового врегулювання спору. Відповідь від ТОВ «Тенегія» на момент подачі позовної заяви не надійшла. Представники Відповідача на телефонні дзвінки не відповідають.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Позивач зазначає, що вказану заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашено, що і стало причиною звернення до суду.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору строк поставки продукції є таким, що настав.

Доказів поставки відповідачем товару матеріали справи не містять. Натомість позивачем залучені до матеріалів справи копії невикористаних скретч-карток на пальне.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не поставлено товар, позивач просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 447 950,00грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що відповідач у повному обсязі товар не поставив, беручи до уваги звернення позивача до відповідача із вимогою про повернення попередньої оплати, а також звернення до суду з даним позовом, який одночасно вважається вимогою про повернення попередньої оплати, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже підписання Позивачем та Відповідачем видаткової накладної № 0001/0000931 від 02.05.2024 року, не свідчить про факт передачі Відповідачем товару Позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надають Позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому. Передані Відповідачем за видатковою накладною талони (скретч- картки) на пальне Позивачу, означає, що Позивач набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній № 0001/0000931 від 02.05.2024 року.

Таким чином, передача талонів (скретч-карток) на пальне, які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє Відповідача від обов`язку передати Позивачу, придбаний ним згідно Договору товар, так як Позивачем придбавався безпосередньо товар: бензин А- 95, бензин А-92 та дизельне паливо.

Умовами укладеного Договору Відповідачем було прийнято безумовне зобов`язання із забезпечення Позивача можливістю використання талонів (скретч-карток) та заправки автомобілів паливом.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний шляхом обміну талонів (скретч-карток) на оплачене пальне (товар) на АЗС.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати розмірі 447 950,00 грн за договором підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку Товару, або порушення строку заміни неякісного (невідповідного) Товару на якісний (відповідний), Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого Товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної суми (п.7.2 Договору).

Тож за невиконання своїх зобов`язань за договором, Позивач нарахував Відповідачу пеню у розмірі 40 315,50грн.

Згідно з розрахунком Позивача сума штрафу у розмірі 7 % від вказаної суми складає 31 356,50 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу, за період з січня по березень 3% річних на суму 3 313,60грн та 8 959,00 грн інфляційних втрат за період з січня по березень 2025 року.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що вони є арифметично вірними, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розірвання Договору №75/29/04 від 29 квітня 2024 року укладений між відповідачем та позивачем на закупівлю товару, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки тривалу неможливість отримання оплаченого пального суд визнає істотним порушенням договору, вимогу Позивача про розірвання Договору на закупівлю товару №75/29/04 від 29 квітня 2024 року, суд вважає правомірною.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 11 006,41грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Соборна, буд.99, на користь Національного центру управління та випробувань космічних засобів, 01010, м. Київ, вул.Острозьких Князів, буд.8, заборгованість за Договором №75/29/04 від 29.04.2024р. у сумі 531 894,60грн. (п`ятсот тридцять одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири гривні 60 коп.), з яких: 447 950,00грн. - заборгованість за Договором, 83 944,60грн. - сума штрафних санкцій.

Розірвати Договір №75/29/04 від 29.04.2024р., укладений між Національним центром управління та випробувань космічних засобів та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Соборна, буд.99, на користь Національного центру управління та випробувань космічних засобів, 01010, м. Київ, вул.Острозьких Князів, буд.8, судовий збір у розмірі 11 006,41грн. (одинадцять тисяч та шість гривень 41коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.07.2025

Суддя С.П. Панна