РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2025Справа № 910/2723/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг"

про витребування майна,

За участі представників сторін:

від позивача: Шабас Г.В. за ордером від 05.03.2025 року серії АХ № 1244413;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Сиротко М.В. за ордером від 24.03.2025 року серії ВН № 1491781.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" (далі - відповідач-2) про зобов`язання відповідачів повернути позивачу в натурі належне останньому майно, а саме: замок 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок 210A-16 у кількості 40 000 шт., замок 3128 у кількості 10 000 шт., петля HL201-1 у кількості 4 000 шт., петля HL230-1 у кількості 12 000 шт.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач вказував на те, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором-заявкою від 05.01.2022 року № 43430 транспортно-експедиторського обслуговування відповідач-1 передав належне позивачу майно відповідачу-2.

Ухвалою від 10.03.2025 року господарський суд міста залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням Товариству з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" способу та строку усунення її недоліків.

19.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача від 19.03.2025 року про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 24.03.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/2723/25, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 15.04.2025 року.

03.04.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" від 02.04.2025 року, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що митна декларація ІМ74 UA100060/2022/144113 оформлювалася відповідачем-2 за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД ТРАНС" (попереднє найменування відповідача-1) на весь консолідований (збірний, різноманітний) вантаж, наданий відповідачу-2 відповідачем-1 та ввезених на митний склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" у режимі ІМ74 за CMR 572142, як зазначено у графі 1 митної декларації, а саме: "ІМ 74 ДЕ", у складі яких був вантаж позивача. Тобто, відповідач-1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" за наданням послуг митного оформлення вантажу по CMR № 572142 у режимі ІМ-74, до якого входить також і тимчасове розташування товару на митному складі, при його оформленні у режимі митного складу, який знаходиться на вулиці Київській, 8б у місті Вишневе Київської області, із подальшою видачею вантажу замовнику, відповідно до Договору про надання послуг митного брокера від 13.05.2022 року № 13/05 та листа Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД ТРАНС" від 08.07.2022 року № 09792. Відповідач-2 прийняв за CMR № 572142 консолідований різноманітний вантаж загальною вагою 19334,42 кг для подальшого оформлення у митному режимі "митний склад" (ІМ74), із розподіленням та видачею його власникам вантажу та/або їх представникам для подальшого митного оформлення (розмитнення) для комерційного обігу в Україні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" звернуло увагу на те, що будь-яке перевезення товару позивача відбувалося без участі відповідача-2, адже останній не має ані договірних, ані фактичних відносин щодо перевезення чи переміщення вантажу позивача. Увесь вантаж за CMR № 572142, у тому числі належний позивачу товар, був прийнятий на складі відповідача-2 і оформлений ним з тимчасовим розташуванням на митному складі за митною декларацією ІМ-74 UA100060/2022/144113 за замовленням відповідача-1. Означений вантаж був виданий оформленим у митному режимі ІМ-74 на складі замовнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД ТРАНС" згідно з актом наданих послуг 24.11.2022 року № ЛШ00-003587 та актом приймання-передачі вантажу/товару з митного складу від 24.11.2022 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД ТРАНС" (відповідач-1) прийняв весь вантаж, який зазначено у митні декларації ІМ74 UA100060/2022/144113, у тому числі вантаж позивача.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" жодним чином не могло та не може перешкоджати в отриманні, використанні та/або в інших діях позивача щодо належного його вантажу, оскільки з моменту передачі такого вантажу відповідачу-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" цим вантажем не володіє.

У підготовчому засіданні 15.04.2025 року суд встановив позивачу процесуальний строк на подання відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" на позовну заяву до 25.04.2025 року, встановив відповідачу-2 процесуальний строк на подання заперечень до 05.05.2025 року, а також постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.05.2025 року.

14.05.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли клопотання позивача від 13.05.2025 року про поновлення строку та долучення до матеріалів справи доказів (адресованої Дарницькому управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" від 12.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо"), а також про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/2723/25 на 30 днів і визнання обов`язковою явки представника відповідача-1.

Крім того, 14.05.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 14.05.2025 року, в якому останній висловив сумнів щодо достовірності наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" акту приймання-передачі вантажу/товару з митного складу від 24.11.2022 року.

У підготовчому засіданні 14.05.2025 року суд долучив подані позивачем документи до матеріалів справи, а також без виходу до нарадчої кімнати продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/2723/25 на 30 днів.

Ухвалою від 14.05.2025 року господарський суд міста Києва відклав підготовче засідання на 04.06.2025 року, а також визнав обов`язковою явку в призначене підготовче засідання уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо".

04.06.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 04.06.2025 року про поновлення строку та долучення до матеріалів справи копії листа Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 23.05.2025 року № . Означений документ долучений судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.06.2025 року представник позивача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, в задоволенні якого суд відмовив, з огляду на його необґрунтованість.

Ухвалою від 04.06.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/2723/25 та призначив її до судового розгляду по суті на 09.07.2025 року.

До початку призначеного судового засідання 09.07.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 09.07.2025 року про долучення до матеріалів справи копії адвокатського запиту до Бучанського РУП НП у Київській області від 04.07.2026 року та доказів його направлення, відповіді Відділу поліції № 1 Бучанського РУП НП у Київській області від 12.06.2025 року на адвокатський запит та відповіді Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 27.06.2025 року. Означені документи долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.07.2025 року оголошувалася перерва до 29.07.2025 року.

У судовому засіданні 29.07.2025 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" у вказаному судовому засіданні проти задоволення пред`явлених позивачем до відповідача-2 вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 02.04.2025 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" про дату, час і місце розгляду справи було повідомлене належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 29.07.2025 року не забезпечило, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

За умовами частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зважаючи на відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" електронного кабінету та на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копії ухвал суду, зокрема, від 04.06.2025 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/2723/25 до судового розгляду по суті на 09.07.2025 року, а також від 09.07.2025 року про оголошення у судовому засіданні перерви до 29.07.2025 року, були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9.

Проте, вищевказані відправлення № 554 та № 920 (як і решта здійснених судом відправлень на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо") підприємством поштового зв`язку вручені відповідачу-1 не були та повернулися на адресу суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і, зокрема, повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача-1 про розгляд справи.

Згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-1 у встановлений строк не подав суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, оскільки суд надавав сторонам можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Усі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 29.07.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 року між компанією "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD" (Китайська Народна Республіка, м. Цисі) (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (покупець) був укладений контракт на поставку товару № NTL-IC-01 (далі - Контракт), за умовами якого продавець взяв на себе зобов`язання поставляти товари, а покупець - приймати та оплачувати вказані товари у порядку і на умовах, зазначених у цьому Контракті.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Контракту постачання товарів здійснюється протягом усього періоду дії цього Контракту відповідно до інвойсів продавця. Загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 499 000,00 доларів США.

За умовами пункту 2 Контракту ціна на товари визначається для кожної партії окремо та вказується в інвойсах на конкретну поставку. Валютою платежу за Контрактом є долар США.

Товар поставляється партіями. Умови поставки товару сформульовані відповідно до ІНКОТЕРМС-2000, вказуються в інвойсі (пункт 3 Контракту).

Пунктами 4.1, 4.2 Контракту передбачено, що товар вважається переданим (прийнятим) стороною: за кількістю - згідно з цим Контрактом та супровідними документами; за якістю - згідно з якісними та технічними характеристиками, зазначеними в документах, що підтверджують якість товару.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Контракту платежі за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів покупцем у сумі та на умовах, визначених в інвойсі продавця. Усі банківські збори та платежі, пов`язані з переказом грошових коштів, оплачуються покупцем.

Відповідно до пункту 9.2 Контракту останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2023 року або до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з виданим продавцем на виконання умов Контракту інвойсом від 29.11.2021 року останній зобов`язався поставити позивачу товар на загальну суму 29 590,00 доларів США, а саме: Lock (замок) 218B-16 у кількості 1 000 шт., Lock (замок) 210A-16 у кількості 40 000 шт., Lock (замок) 3128 у кількості 10 000 шт., Hinge (петля) HL201-1 у кількості 4 000 шт. та Hinge (петля) HL230-1 у кількості 12 000 шт.

У наведеному інвойсі та Специфікації, яка є Додатком 2 до Контракту, вказані умови та строки поставки товару, а також порядок його оплати. Так, оплата товару здійснюється наступним чином: 30 % від суми вартості товару покупець зобов`язується оплатити в якості попередньої оплати перед виготовленням товару, а решта 70 % вартості товару підлягає сплаті перед його відвантаженням.

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту, з урахуванням інвойсу від 29.11.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" за відповідним платіжним документом від 14.12.2021 року № 9113 перерахувало продавцеві 30 % вартості погодженого в інвойсі товару в розмірі 8 877,00 доларів США, а за платіжним документом від 12.01.2022 року № 273 сплатило на користь компанії "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD" решту вартості цього товару в сумі 20 713,00 доларів США.

Слід зазначити, що у Специфікації, яка є Додатком 2 до Контракту, його сторони передбачили умови поставки товару, а саме: FOB (Free On Board) Інкотермс 2010, 35 днів з моменту отримання 30 % передоплати.

У той же час, 05.01.2022 року між позивачем (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо") (експедитор) був укладений договір-заявка транспортно-експедиторського обслуговування № 43430 (далі - Договір), за умовами якого експедитор зобов`язався організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) вантажу та його перевезення по території України/в міжнародному сполученні, а також надання послуг за погодженням сторін.

Означений правочин підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений відбитками печаток означених суб`єктів господарювання.

За змістом пункту 2 Договору до перевезення приймається наступний вантаж по коносаменту KYODEH2200040. Відправник вантажу: "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD"; одержувач вантажу: Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ"; порт/місце завантаження: Shanghai; порт/місце розвантаження: Odessa.

У пункті 3 Договору його сторони погодили наступний перелік та вартість послуг, а також умови оплати: міжнародне перевезення (морський фрахт) вартістю 4 930,00 доларів США (вартість в гривні/еквівалент в доларах США); оплата вартості послуг на підставі рахунку, виставленого експедитором, але не пізніше ніж за 30 днів від дати виїзду контейнера з порту.

Враховуючи виставлений відповідачем-1 рахунок від 06.04.2022 року № 347 на оплату міжнародного перевезення (морського фрахту) на загальну суму 182 084,62 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 15.02.2023 року № 00610 перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" грошові кошти у розмірі 182 084,62 грн. (з посиланням у призначенні цього платежу на оплату транспортних послуг згідно з рахунком від 06.04.2022 року № 347).

З наявної у матеріалах справи копії сформованого продавцем коносаменту від 31.01.2022 року № KYODEH2200040 вбачається, що за цим документом відправником товару є "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD", одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", порт завантаження - Shanghai, порт розвантаження - Odessa, а перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс". Товаром, що підлягав перевезенню за вищенаведеним документом, був товар вагою 4162,5 KGS, конкретизований в інвойсі від 29.11.2021 року, Специфікації до Контракту та пакувальному листі.

За інформацією, зазначеною в наявній у матеріалах справи копії митної декларації від 14.07.2022 року (UA 100060/2022/144113), яка містить посилання на коносамент KYODEH2200040 від 31.01.2022 року, відправником товару в якій є "KAIYUAN SHIPPING CO., LTD", одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" (відповідач-2). Товаром є: замок з гайкою і прямий кулачковий ключ Lock 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок з гайкою та прямим кулачковим ключем, комбінація 1000, матеріал: лиття під тиском з цинкового сплаву, ключ: пластиковий ключ-тримач, специфікація замкового отвору: 18*16 мм, довжина замка: 16 мм, у кількості 40 000 шт., замок з гайкою та шайбою та прямим кулачковим ключем Lock 210A-16, комбінація 200, матеріал: лиття під тиском з цинкового сплаву, корпус і циліндр, оздоблення: хромування, ключ: залізний ключ, специфікація замкового отвору: 19*16,5 мм, у кількості 10 000 шт., замок з гайкою і шайбою і прямий кулачковий ключ Lock 3128, комбінація 3000, матеріал: корпус і циліндр із цинкового сплаву, оздоблення: нікелювання, ключ: 3 ключа, специфікація замкового отвору: 19*16, 5 мм, у кількості 4 000 шт. (товар № 7, графа 31 митної декларації) загальною вартістю 21 510,00 доларів США, а також петля зі сталевою частиною, модель: HL 201-1, матеріал: цинковий сплав, оздоблення: цинкування, у кількості 4 000 шт. та петля зі сталевою частиною, модель: HL230-1, матеріал: цинковий сплав, оздоблення: чорне покриття, у кількості 12 000 шт. (товар № 8, графа 31 митної декларації), загальною вартістю 8 080,00 доларів США. Слід зазначити, що вказаний товар загальною вартістю 29 590,00 доларів США, співпадає з товаром, зазначеним в інвойсі від 29.11.2021 року, який мав бути придбаний позивачем за Контрактом та доставлений останньому Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо") згідно з Договором.

За змістом наявної у матеріалах справи копії транспортної накладної CMR А № 572142 та митної декларації від 14.07.2022 року відправник - "KAIYUAN SHIPPING CO., LTD" поставляв товар, до складу якого входила продукція, придбана позивачем на підставі Контракту, одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг". Митний контроль здійснювався у Чернівецькій митниці (UA 408050), про що прямо зазначено у коносаменті та митній декларації.

Судом встановлено, що вищенаведений товар, у тому числі 67 000 шт. замків та петель за Контрактом, був одержаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" за адресою: Київська область, місто Вишневе, що підтверджується проставленою датою (24.08.2022) та підписом уповноваженої особи, а також відбитком печатки відповідача-2 у CMR А № 572142 (графа 24).

Крім того, 22.02.2023 року було здійснене ще одне електронне митне декларування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією митної декларації 23UA73U7, відправником за якою є "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD", одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ".

Наведена митна декларація містить інформацію про товар, що відповідає зазначеному в інвойсі від 29.11.2021 року та Специфікації до Контракту переліку із зазначенням його ціни - 29 590,00 доларів США. Крім того, ця декларація містить посилання на коносамент KYODEH2200040 та на загальну декларацію/попередній документ - 1101/UA100060/2022/144113 (тобто на митну декларацію, за якою у липні 2022 року було здійснено митний контроль товару на Чернівецькій митниці).

Вищенаведені документи в їх сукупності свідчать про фактичне переміщення придбаного позивачем за Контрактом та належного йому на праві власності товару з території Китайської Народної Республіки на територію України.

Обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" посилалося на те, що всупереч взятим на себе за Договором зобов`язанням експедитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" не передав позивачу належного йому придбаного за Контрактом товару.

Так, за умовами пункту 10 Договору експедитор після надання послуг складає акт виконаних робіт і надає його клієнту. Клієнт протягом 5 (п`яти) днів з дня моменту отримання акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою і відправити експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну, якщо акт не буде підписано або не буде надано мотивовану відмову, акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень.

Проте, в порушення означених умов Договору експедитор не надавав клієнту для підписання відповідний акт, а також не передав позивачу й належного йому товару, придбаного за Контрактом та переміщеного на митну територію України, чим порушив права позивача як власника цього товару.

Враховуючи наведені обставини, позивач з метою отримання належного йому товару звертався до відповідачів із адвокатськими запитами від 15.01.2025 року про надання інформації, зокрема, про те, коли та за якою адресою уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" може забрати належне позивачу майно.

Однак, відповідач-1 жодної відповіді на вказане звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" не надав, тоді як відповідач-2 листом від 24.01.2025 року № 57910/20 повідомив позивача про відсутність між цими сторонами (позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг") договірних відносин та запропонував направляти відповідні запити до компанії-експедитора.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги фактичне позбавлення позивача усіх правомочностей щодо належного йому товару, останній звернувся до господарського суду міста Києва з даним позовом про зобов`язання відповідачів повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" в натурі належне йому майно, а саме: замок 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок 210A-16 у кількості 40 000 шт., замок 3128 у кількості 10 000 шт., петля HL201-1 у кількості 4 000 шт., петля HL230-1 у кількості 12 000 шт.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі (частина 2 статті 181 Цивільного кодексу України).

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 Цивільного кодексу України).

За умовами статті 184 Цивільного кодексу України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідачів (у тому числі відповідача-2) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" в натурі належне йому майно, а саме: замок 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок 210A-16 у кількості 40 000 шт., замок 3128 у кількості 10 000 шт., петля HL201-1 у кількості 4 000 шт., петля HL230-1 у кількості 12 000 шт.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд враховує, що згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року в справі № 573/1822/16-ц, на відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

При цьому, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 17.04.2018 року при розгляді справи № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Слід зазначити, що умовою для задоволення позову про витребування (зобов`язання передати) майна від відповідача є встановлення того, що такий відповідач незаконно володіє відповідним майном, тобто таке майно знаходиться у нього за відсутності у відповідача права власності або іншого законного права володіння майном.

Як було зазначено вище, за умовами пункту 2 укладеного між позивачем та відповідачем-1 Договору до перевезення приймається наступний вантаж по коносаменту KYODEH2200040. Відправник вантажу: "NINGBO THUMB LOCKS CO., LTD"; одержувач вантажу: Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ"; порт/місце завантаження: Shanghai; порт/місце розвантаження: Odessa.

За інформацією, зазначеною в наявній у матеріалах справи копії митної декларації від 14.07.2022 року (UA 100060/2022/144113), яка містить посилання на коносамент KYODEH2200040 від 31.01.2022 року, відправником товару в якій є "KAIYUAN SHIPPING CO., LTD", одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг". Товаром є: замок з гайкою і прямий кулачковий ключ Lock 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок з гайкою та прямим кулачковим ключем, комбінація 1000, матеріал: лиття під тиском з цинкового сплаву, ключ: пластиковий ключ-тримач, специфікація замкового отвору: 18*16 мм, довжина замка: 16 мм, у кількості 40 000 шт., замок з гайкою та шайбою та прямим кулачковим ключем Lock 210A-16, комбінація 200, матеріал: лиття під тиском з цинкового сплаву, корпус і циліндр, оздоблення: хромування, ключ: залізний ключ, специфікація замкового отвору: 19*16,5 мм, у кількості 10 000 шт., замок з гайкою і шайбою і прямий кулачковий ключ Lock 3128, комбінація 3000, матеріал: корпус і циліндр із цинкового сплаву, оздоблення: нікелювання, ключ: 3 ключа, специфікація замкового отвору: 19*16, 5 мм, у кількості 4 000 шт. (товар № 7, графа 31 митної декларації) загальною вартістю 21 510,00 доларів США, а також петля зі сталевою частиною, модель: HL 201-1, матеріал: цинковий сплав, оздоблення: цинкування, у кількості 4 000 шт. та петля зі сталевою частиною, модель: HL230-1, матеріал: цинковий сплав, оздоблення: чорне покриття, у кількості 12 000 шт. (товар № 8, графа 31 митної декларації), загальною вартістю 8 080,00 доларів США. Слід зазначити, що вказаний товар загальною вартістю 29 590,00 доларів США, співпадає з товаром, зазначеним в інвойсі від 29.11.2021 року, який мав бути придбаний позивачем за Контрактом та мав бути доставлений останньому Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо") згідно з Договором.

Разом із тим, за наявними у матеріалах справи доказами та викладеними відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву поясненнями, не спростованими позивачем, митна декларація UA 100060/2022/144113 була оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" на замовлення саме відповідача-1 (експедитора за Договором). При цьому, така декларація була оформлена на весь консолідований (збірний, різноманітний) вантаж, наданий відповідачу-2 Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (у тому числі й вантаж, набутий позивачем за Контрактом) та ввезений на митний склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" у режимі ІМ74 за CMR 572142, як про це прямо вказано у графі 1 митної декларації (ІМ 74 ДЕ).

Так, судом встановлено, що 13.05.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" (представник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (клієнт) був укладений договір про надання послуг митного брокера № 13/05, за умовами якого клієнт доручив, а представник взяв на себе зобов`язання здійснити від імені, за рахунок та за дорученням клієнтів митні операції відповідно до чинного митного законодавства України товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Пунктом 2.1 цього правочину на представника покладено зобов`язання, зокрема, проводити наступні операції з митного оформлення з товарами і транспортними засобами: декларування товарів і транспортних засобів; вчиненні інших дій, необхідних для митного контролю, в якості особи, яка має повноваження щодо декларованих товарів і транспортних засобів; проводити митне оформлення в розумні терміни, виходячи з вимог митних органів відповідно до доручення клієнта.

Відповідно до пункту 7.1 наведеної угоди термін дії останньої встановлюється з моменту підписання обома сторонами та діє до кінця календарного року. При відсутності пропозицій щодо розірвання цього договору за 20 днів до кінця календарного року, такий договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

Судом встановлено, що листом від 08.07.2022 року № 09792 (копія якого наявна у матеріалах справи) Товариство з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" з проханням прийняти та оформити вантаж консолідований, різноманітний, у загальній вазі 19 334,42 кг за CMR 572142 у режимі митного складу ІМ-74.

Наведені обставини підтверджують факт звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" до відповідача-2 за наданням послуг митного оформлення вантажу за CMR 572142 у режимі ІМ-74, до якого входить, зокрема, тимчасове розміщення товару на митному складі, при його оформленні у режимі митного складу, який знаходиться на вулиці Київській, 8Б у місті Вишневе Київської області, з подальшою видачою відповідного вантажу замовнику за договором про надання послуг митного брокера від 13.05.2022 року № 13/05.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" прийняло консолідований різноманітний вантаж за CMR 572142 загальною вагою 19 334,42 кг для подальшого оформлення у митному режимі "митний склад" (ІМ74), із розподіленням та видачою його власникам вантажу та/або їх представникам для подальшого митного оформлення (розмитнення) для комерційного обігу в Україні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" вказувало, що згідно із Класифікатором митних режимів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011, код митного режиму 74 - це "Митний склад (для іноземних товарів)", ввезених у режимі імпорт (ІМ74).

За умовами статті 121 Митного кодексу України митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 124 Митного кодексу України під консолідованим вантажем розуміється вантаж, що перевозиться одним транспортним засобом і складається з двох і більше партій товарів для різних одержувачів або для одного одержувача від різних відправників.

Відповідно до частини 4 статті 122 Митного кодексу України в разі надходження товарів у складі консолідованих вантажів з метою подальшої доставки в митний орган призначення при перевантаженні таких товарів з одного транспортного засобу на інший їх розміщення на митному складі або поміщення у митний режим митного складу не є обов`язковим.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що перевезення набутого позивачем за Контрактом товару відбувалося без участі відповідача-2, який не мав з Товариством з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" ні безпосередніх договірних, ні фактичних відносин, пов`язаних з перевезенням чи зберіганням належного позивачу товару.

Таким чином, весь вантаж за CMR 572142, у тому числі належна позивачу продукція за Контрактом, був прийнятий на склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" та оформлений останнім з тимчасовим розташуванням на митному складі за митною декларацією ІМ-74 UA 100060/2022/144113 за замовленням відповідача-1.

Більше того, вищевказаний товар, оформлений у митному режимі ІМ-74 та вказаний у митній декларації ІМ-74 UA 100060/2022/144113 (у тому числі належний позивачу товар за Контрактом), 24.11.2022 року в повному обсязі був фактично виданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" та прийнятий відповідачем-1 (клієнтом за договором від 13.05.2022 року № 13/05), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями підписаних уповноваженими представниками відповідачів акту приймання-передачі вантажу/товару з митного складу від 24.11.2022 року та акту наданих послуг 24.11.2022 року № ЛШ00-003587 (який також був скріплений відбитками печаток сторін договору від 13.05.2022 року № 13/05).

Позивач не надав доказів на спростування вищенаведених обставин. Такі докази відсутні й у матеріалах справи.

Зважаючи на викладені обставини, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту перешкоджання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" позивачу в отриманні, користуванні чи розпорядженні належним останньому товаром, чи вчинення відповідачем-2 інших дій, направлених на порушення прав чи законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", а також документів, що свідчать про фактичне володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" спірним товаром на час звернення позивача до суду з наведеним позовом та на момент вирішення цього спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", пред`явлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" у даній справі.

Разом із тим, як було зазначено вище, 05.01.2022 року між позивачем (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" (яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо") (експедитор) був укладений Договір, за умовами якого експедитор зобов`язався організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) вантажу та його перевезення по території України/в міжнародному сполученні, а також надання послуг за погодженням сторін.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Як було зазначено вище, матеріалами справи підтверджується фактичне переміщення експедитором придбаного позивачем за Контрактом та належного йому на праві власності спірного у даній справі товару з території Китайської Народної Республіки на територію України.

За умовами пункту 10 Договору експедитор після надання послуг складає акт виконаних робіт і надає його клієнту. Клієнт протягом 5 (п`яти) днів з дня моменту отримання акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою і відправити експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну, якщо акт не буде підписано або не буде надано мотивовану відмову, акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень.

Проте, в порушення означених умов Договору експедитор не надавав клієнту для підписання відповідний акт, а також не передав позивачу й належного йому товару, придбаного за Контрактом та переміщеного на митну територію України.

Разом із тим, враховуючи факт оплати позивачем за платіжною інструкцією в національній валюті від 15.02.2023 року № 00610 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Транс" грошових коштів у розмірі 182 084,62 грн. (з посиланням у призначенні цього платежу на оплату транспортних послуг згідно з рахунком № 347 від 06.04.2022 року), що становлять вартість наданих відповідачем-1 послуг за Договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав, зокрема, для притримання експедитором належного позивачу вантажу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність визначається як підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

За частиною 1 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу (стаття 934 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 620 Цивільного кодексу України (розміщеної у главі 51 цього Кодексу) у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За визначенням статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення пред`явлених позивачем до відповідача-1 (експедитора) вимог про зобов`язання останнього повернути в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" майно: замок 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок 210A-16 у кількості 40 000 шт., замок 3128 у кількості 10 000 шт., петля HL201-1 у кількості 4 000 шт., петля HL230-1 у кількості 12 000 шт.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" у даній справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" (відповідача-1 - експедитора).

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ) повернути в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (61072, місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 31-Б; ) майно: замок 218B-16 у кількості 1 000 шт., замок 210A-16 у кількості 40 000 шт., замок 3128 у кількості 10 000 шт., петля HL201-1 у кількості 4 000 шт., петля HL230-1 у кількості 12 000 шт.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу Експо" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (61072, місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 31-Б; ) 14 763 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 59 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", пред`явлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг", відмовити.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2025 року.

Суддя В.С. Ломака