ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

31 липня 2025 року Справа № 926/5615/23

За позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області

до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (відповідач 1),

ОСОБА_1 (відповідач 2)

Фермерського господарства Агролідер-Дністер (відповідач 3)

про скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання повернути в комунальну власність земельні ділянки

Суддя Тинок О.С.

Секретар судових засідань Григораш М.І.

Представники:

від прокуратури Коцюба Т. С.

від позивача не з`явився

від відповідача-1 Смутняк О.В.

від відповідача-2 Попова-Завгородня С.Г., (в режимі ВКЗ) Журавльов О.М.

від відповідача-3 Попова-Завгородня С.Г., Кузик Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури діючи в інтересах держави в особі Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства Агролідер-Дністер, в якому просить:

1) припинити право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0002 площею 45,4981 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12 червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23050360;

2) припинити право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0003 площею 51,5837 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12 червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23048858;

3) припинити право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:005:0001 площею 77,6063 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12 червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23045732;

4) припинити право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:006:0032 площею 50,9402 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12 червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23051257;

5) зобов`язати фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:004:0002 площею 45,4981 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання;

6) зобов`язати фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:004:0003 площею 51,5837 га, яка розташована в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання;

7) зобов`язати фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:005:0001 площею 77,6063 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання;

8) зобов`язати фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:006:0032 площею 50,9402 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення договорів оренди від 12 червня 2015 року на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами: :02:005:0001 площею - 77,6063 га; :02:004:0002 площею 45,4981 га; :02:004:0003 площею - 51,5837 га; :02:006:0032 площею - 50,9402 га між ГУ Держкомзему в Чернівецькій області (розпорядник на момент укладення договору) та ОСОБА_1 , здійснено без дотримання конкурентних засад та не дотримання загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених статтею 203 Цивільного кодексу України.

Так, орган прокуратури вказує, що ОСОБА_1 із заявами про надання в оренду земельних ділянок до ГУ Держземагенства в Чернівецькій області не звертався. Оригінали оспорюваних наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області від 15 червня 2015 року не виявлені. Документація із землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в територіальних органах Держгеокадастру відсутня.

Оскільки вказані земельні ділянки відносяться до земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, то органом, уповноваженим державою здійснювати функції щодо розпорядження ними на території Чернівецького району (колишнього Заставнівського) Чернівецької області на даний час є Кострижівська селищна рада Чернівецького району. Відповідно прокурор просить зобов`язати фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 14 червня 2024 року у справі №926/5615/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11 листопада 2024 року, позов задоволено частково. Припинено право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0002 площею 45,4981 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12.06.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23050360. Припинено право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0003 площею 51,5837 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12.06.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23048858. Припинено право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:005:0001 площею 77,6063 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12.06.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23045732. Припинено право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:006:0032 площею 50,9402 га шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номера від 12.06.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23051257. Зобов`язано фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:004:0002 площею 45,4981 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання. Зобов`язано фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:004:0003 площею 51,5837 га, яка розташована в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання. Зобов`язано фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:005:0001 площею 77,6063 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання. Зобов`язано фермерське господарство Агролідер-Дністер повернути Кострижівській селищній раді Чернівецького району земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :02:006:0032 площею 50,9402 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кострижівської селищної ради (за межами населеного пункту) по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання. В задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернівецької обласної прокуратури 10736,00 грн витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Фермерського господарства Агролідер-Дністер на користь Чернівецької обласної прокуратури 10736,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу Фермерського господарства "Агролідер-Дністер" задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 11 листопада 2024 року та рішення Господарського суду Чернівецької області від 14 червня 2024 року скасувано, а справу №926/5615/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У постанові від 12 лютого 2025 року по справі №926/5615/23 Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд зазначив, зокрема наступне:

- встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін (пункту 5.29);

- проаналізувати, які саме порушення допущено при наданні спірних земельних ділянок в оренду: отримання їх ОСОБА_1 без проведення конкурсу, який був обов`язковим для такого отримання, чи порушення порядку надання земельних ділянок для ведення селянського(фермерського) господарства (пункт 5.34);

- з`ясувати дійсний дефект правочинів, за якими спірні земельні ділянки були надані ОСОБА_1 , а сама їх нікчемність чи їх недійсність, при цьому врахувавши, що відповідач-2 мав право звернутися до органів Держкомзему з метою отримання в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення (пункт 5.35);

- суди прийшли до хибного висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється позовна давність та не дослідили питання поважності пропуску прокурором строку звернення до суду. Також суди не врахували, що згідно з частиною 3 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання, тобто наслідки пропуску строку звернення до суду поширюються також і на правовідносини щодо застосування наслідків такої нікчемності (пункт 5.38);

- зміна розпорядника (уповноваженого органу) та реєстрація права власності 18 червня 2018 року на спірні земельні ділянки за Кострижівською селищною радою не може бути підставою для обрахування строку звернення до суду саме з вказаної дати (пункт 5.39);

- перехід до позивача у справі прав та обов`язків власника спірних земельних ділянок не тягне за собою переривання строків звернення до суду за захистом своїх прав (пункт 5.52);

- доводи відповідачів про необхідність обрахунку строку позовної давності для прокурора з урахуванням статусу позивача у спірних правовідносинах залишилися поза увагою судів, внаслідок чого не було вирішено і зазначене клопотання Прокурора про визнання поважними причин його пропуску (пункт 5.57);

- судами попередніх інстанцій не враховано та, як наслідок, правову оцінку як наявності правових підстав для застосування позовної давності, так і підстав для визнання поважними причин пропуску надано не було (пункт 5.59);

- обрання прокурором неналежного способу захисту в частині скасування державної реєстрації права відповідача-2 на спірні земельні ділянки також не були належним чином досліджені судами при розгляді спору по суті та повинні бути враховані під час нового розгляду справи (пункт 5.66).

10 березня 2025 року матеріали справи №926/5615/23 надійшли до Господарського суду Чернівецької області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року, справу №926/5615/23 (7/926/787/25) передано на новий розгляд судді Тинок О.С.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року постановлено: прийняти справу №926/5615/23 (7/926/787/25) до свого провадження; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 07 квітня 2025 року; учасникам справи надати суду: - письмові пояснення та будь-які додаткові докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №926/5615/23 та вказівок Верховного Суду щодо невстановлених обставин, які наведені у постанові. Вказані пояснення та документи надіслати суду та на адресу інших учасників справи, докази чого надати суду до наступного судового засідання.

07 квітня 2025 року представник (адвокат Журавльов О.М.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер направив на офіційну електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1130) у зв`язку із вступом адвоката у справу та необхідності наданні часу для ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року клопотання залишено без розгляду.

Також, 07 квітня 2025 року представник (адвокат Попова-Завгородня С.Г.) ОСОБА_1 та Фермерського господарства Агролідер-Дністер подала до суду письмові пояснення по суті спору (вх. №1465).

Обґрунтовуючи безпідставність заявлених позовних вимог з урахуванням висновків Верховного Суду викладених у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №926/5615/23, відповідачі 2 і 3 зазначають, що строк позовної давності в прокурора по даному позову сплинув 21 липня 2018 року та не переривався в 2015 році, а з 01 липня 2023 року по 28 грудня 2023 року не обґрунтовано поважність причини його пропуску.

Також, відповідачі 2 та 3 не погоджуються із можливістю застосовувати висновки Великої Палати від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц, оскільки вони є нерелевантними, адже заяви про надання в оренду спірних земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували одночасно не розгляді у Держземагенства і коли приймалося рішення про надання земельних ділянок гром. ОСОБА_1 не існувало жодних інших заяв.

Серед іншого, відповідачі 2 та 3 вважають, що спірні земельні ділянки передані у власність із дотриманням вимог статей 123, 124 Земельного кодексу України, статті 16 Закону України "Про оренду землі", статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" та відповідно до наказів ГУ Держземагенства від 15 червня 2015 року. При наданні земельних ділянок в оренду та їх реєстрації жодних невідповідностей норм земельного законодавства органами державної влади не встановлено.

31 жовтня 2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000642 від 31 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України закрито кримінальне провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Окрім того, в рамках даного кримінального провадження не встановлено внесення неправдивих відомостей в накази від 15 червня 2015 року, що стали підставою для оренди земельних ділянок та не встановлено завдання жодної шкоди інтересам держави, що спростовує доводи прокурора.

Також , відповідачі 2 та 3 стверджують, що не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. А виходячи з мети позову, який заявив прокурор, і його обґрунтування, вимогу зобов`язати відповідача-3 повернути селищній раді земельні ділянки не слід розуміти як вимогу про витребування цих ділянок з володіння відповідача на користь власника в порядку негаторного позову.

Відповідачі 2 та 3 вважають, що при укладенні оспорюваних правочинів 12 червня 2015 року по оренді земель, сторони визначили всі істотні умови та вони відповідають законам. По справі не заперечується стороною позивача, що спірні земельні ділянки використовуються відповідачем-3 за цільовим призначенням, порушень в їх використанні з 2015 року по сьогоднішній день не встановлено, орендна плата сплачується вчасно, заборгованість відсутня, що є свідченням того, що правочини спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Задоволення ж позову порушить принцип «належного врядування» оскільки потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове речове право, набуте особою, яка покладалася на легитимність добросовісних дій державного органу та в будь-якому випадку відповідачі 2 та 3 не повинні нести тягар «державних помилок» навіть за наявності формальних порушень процедур, які не мають суттєвого впливу на права та інтереси будь-яких осіб.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року постановлено: відкласти підготовче засідання на 30 квітня 2025 року; ОСОБА_1 та Фермерському господарству Агролідер-Дністер надати суду докази направлення іншим учасникам справи копій письмових пояснень по суті спору - строком у 3 календарних дні; роз`яснити органу прокуратури та позивачу, що з урахуванням наявних відомостей про те, що їх представники не мають можливості взяти участь в судовому засіданні, керівник не обмежений у праві взяти участь у судовому засіданні особисто або надати довіреність іншій особі; попередити орган прокуратури та позивача, що у разі повторної неявки уповноважених представників у судове засідання без поважних причин, господарським судом буде постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду у відповідності до статті 226 ГПК України.

09 квітня 2025 року представник (адвокат Попова-Завгородня С.Г.) ОСОБА_1 та Фермерського господарства Агролідер-Дністер через підсистему Електронний суд подала до суду письмові пояснення по суті спору (вх. №1512), які за змістом ідентичні до поданих у паперовому форматі під час проведення судового засідання письмових пояснень по суті спору (вх. №1465 від 07 квітня 2025 року).

29 квітня 2025 року представник (адвокат Журавльов О.М.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер направив до суду клопотання (вх. №1426) про участь у судовому засіданні, призначеному на 30 квітня 2025 року, у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду, яке судом задоволено ухвалою суду від 29 квітня 2025 року.

Одночасно, 29 квітня 2025 року позивач направив на офіційну електронну адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (вх. №1441), у зв`язку із пошуком адвоката, який надаватиме селищній раді правничу допомогу у справі. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року заяву залишено без розгляду.

30 квітня 2025 року представник (адвокат Журавльов О.М.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер направив на офіційну електронну адресу суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника (№1830) у зв`язку із зайнятістю у іншому провадженні, яке суд залишив без розгляду з огляду на те, що клопотання подано до суду не у спосіб, передбачений Господарським процесуальним кодексом України при наявності зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС у адвоката.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року постановлено: продовжити строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів; відкласти підготовче засідання на 19 травня 2025 року; рекомендувати органу прокуратури та позивачу надати суду свої погодження/заперечення на подані письмові пояснення ОСОБА_1 та Фермерського господарства Агролідер-Дністер до наступного судового засідання; рекомендувати представнику (адвокат Журавльов О.М.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер надати суду підтвердження про підтримання/заперечення поданих представником (адвокат Попова-Завгородня С.Г.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер письмових пояснень до наступного судового засідання.

13 травня 2025 року представник (адвокат Журавльов О.М.) Фермерського господарства Агролідер-Дністер направив до суду заяву про спільну правову позицію (вх.№2029).

У вказаній заяві, адвокат Журавльов О.М. підтримав викладену правову позицію у письмових поясненнях адвоката Попової-Завгородньої С.Г. і просив суд враховувати їх у подальшому при розгляді справи по суті.

16 травня 2025 року прокурор через підсистему Електронний суд подав до суду заперечення на пояснення відповідачів 2 і 3 (вх. №2096).

У поданих запереченнях, орган прокуратури з посиланням на судову практику вищих інстанцій вказував, що прокурор Заставнівського району Чернівецької області звернувся до суду з позовами в інтересах держави ще у серпні 2015 року до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області, договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав на земельні ділянки.

Ухвалами Заставнівського районного суду Чернівецької області позовні заяви прокурора об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 716/1071/15-ц. Згідно із ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року провадження у цивільній справі за позовними заявами закрито, у зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спір стосується земельних ділянок, наданих для ведення фермерського господарства.

У даній справі прокурор вчиняв дії щодо захисту порушеного права у межах справи № 716/1071/15-ц, очікував, що воно буде захищене у належний спосіб, при зверненні до суду та не міг передбачити, що Велика палата відступить від своїх висновків викладених у постановах, які враховані прокурором при поданні позову.

Орган прокуратури зазначає, що після перегляду ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області вищими інстанціями і після отримання остаточного рішення прокурором повторно було розпочато процедуру встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» із врахування зміни власника земельної ділянки та переходу земельної ділянки з державної у комунальну власність, що підтверджується листами адресованими Кострижівській селищній раді.

Так, на думку органу прокуратури, 27 грудня 2023 року встановлено наявність підстав для представництва інтересів, з огляду на це, на наступний день, а саме 28 грудня 2023 року Чернівецькою окружною прокуратурою пред`явлено позовну заяву до Господарського суду Чернівецької області в інтересах особі Кострижівській селищній раді.

З урахуванням висновків Верховного Суду у справі №926/5615/23 від 12 лютого 2025 року, орган прокуратури вважає, що у даній справі наявні підстави для визнання причин пропуску позовної давності поважними та поновлення строку на звернення до суду прокурора з відповідним даним позовом.

Зокрема, прокурор просив суд задовольнити клопотання про визнання причин пропуску позовної давності поважними та поновити строк на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Кострижівської селищної ради до Фермерського господарства «Агролідер - Дністер», ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області про припинення права оренди шляхом скасування державної реєстрації та зобов`язання повернути у комунальну власність земельні ділянки.

Прокурор зазначає, що судом при первісному розгляді справи було встановлено, що бажаючих на отримання спірних земельних ділянок у оренду для ведення фермерського господарства було двоє ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), а тому право на оренду оспорюваних земельних ділянок підлягало передачі за результатами земельних торгів у формі аукціону.

Також, прокурор за хронологічним описом обставин справи вказує, що земельні ділянки були включені до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах та уповноваженими органами вживались заходи щодо підготовки земельних ділянок до продажу на торгах. Листами (відповіді на звернення ОСОБА_2 ) ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 03 квітня 2015 року №№ 0-24-0.31-4610/2-15, 0-24-0.31-4617/2-15, 0-24-0.31-4621/2-15, 0-24-0.31-4623/2-15 зазначено, що вказані земельні ділянки не можуть бути передані в оренду для ведення фермерського господарства, оскільки включені до переліку земельних ділянок, права на які виставлені на земельні торги. Тому, прокурор вважає, що чинне законодавство виключає можливість отримання вказаних земельних ділянок у позаконкурентий спосіб, а договори оренди укладені з ОСОБА_1 без дотримання конкурентних засад, спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, а тому відповідно до частин 1, 2 статті 228 ЦК України є нікчемними.

Далі, прокурор апелюючи твердження відповідачів 2 і 3 зазначає, що у даній справі прокурором пред`явлено позовні вимоги про припинення права оренди шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації прав оренди земельних ділянок. Позовні вимоги щодо скасування рішень, записів про державну реєстрацію права оренди на це майно прокурором не пред`являлись, а тому доводи відповідачів щодо неналежного способу захисту обраного прокурором є безпідставними.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 червня 2025 року.

У судовому засіданні 11 червня 2025 року оголошено перерву до 25 червня 2025 року.

Однак, судове засідання 25 червня 2025 року не відбулося, про що сторони були повідомлені шляхом отримання повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 26 червня 2025 року призначено розгляд справи № 926/5615/23 по суті на 14 липня 2025 року.

У судовому засіданні 14 липня 2025 року оголошено перерву до 21 липня 2025 року.

Позивач явку належних представників у судові засідання по справі №926/5615/23 не забезпечив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи кожного разу.

Прокурор у судовому засіданні 21 липня 2025 року позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні 21 липня 2025 року просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідачів 2 і 3 у судовому засіданні 21 липня 2025 року заперечили проти задоволення позову.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року повідомлено учасників справи про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення по справі №926/5615/23 на 31 липня 2025 року.

31 липня 2025 року суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення, повідомив строк виготовлення повного судового рішення, роз`яснив порядок і строки оскарження рішення та набрання ним законної сили.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 05 лютого 2015 року, державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0032 здійснено 25 грудня 2013 року. Відомості щодо реєстрації решти спірних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі в матеріалах справи відсутні.

11 листопада 2014 року ГУ Держземагенства у Чернівецькій області видано накази №97-од, №99-од, №100-од, №101-од Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них та земельних торгах, відповідно до яких земельні ділянки за кадастровими номерами :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002 включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах.

У пунктах 3-6 наведених вище наказів, серед іншого зазначено:

- затвердити умови продажу - продаж права оренди строком на 7 років;

- забезпечити проведення конкурсу з відбору виконавця послуг з проведення земельних торгів, який забезпечить фінансування підготовки лотів до продажу на земельних торгах, і результати конкурсу оформити протоколом;

- розмістити на сайті Держземагентства України інформацію про проведення конкурсу з відбору виконавця земельних торгів, який забезпечить фінансування підготовки з лотів до прожаєу на земельних торгах, відповідно до Порядку закупівлі послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель та визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах, затвердженим наказом Міністерства марної політики та продовольства України від 25 вересня 2012 року №579.

Згідно з додатками до наказів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області №97-од, №99-од, №100-од, №101-од від 11 листопада 2014 року:

- місцерозташування земельних ділянок: Кострижівська селищна рада, Заставнівський район, Чернівецька область;

- цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- площа земельних ділянок: 77.6063 га, 50.9402 га, 51.5837 га, 45.4981 га;

- кадастрові номери земельних ділянок: :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002;

- умови продажу: продаж права оренди на 7 років.

23 грудня 2014 року ГУ Держземагенства у Чернівецькій області видано наказ №144-од Про затвердження результатів конкурсного відбору, згідно якого переможцем конкурсу з відбору виконавців послуг з виконання земельних торгів з продажу права оренди на спірні земельні ділянки визначено Чернівецьку регіональну філію ДП Центр ДЗК.

23 грудня 2014 року між відділом Держземагенства у Заставнівському районі та Чернівецькою регіональною філією ДП Центр державного земельного кадастру укладено Договори №№ 46, 47, 48 та 49 про підготовку лотів до продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні, предметом якого є права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 45,4981 га, 50,9402 га, 51,5837 га, 77,6063 га, які розташовані за межами населеного пункту на території Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області з наступним відшкодуванням витрат виконавцю земельних торгів за рахунок коштів, що сплачуються покупцем лота.

30 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області із клопотаннями про надання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення в оренду строком на 25 років з метою ведення фермерського господарства, а саме: 77,6063 га (кадастровий номер :02:005:0001), 45,4981 га (кадастровий номер :02:004:0002), 51,5837 га (кадастровий номер :02:004:0003), 50,9402 га (кадастровий номер :02:006:0032).

В обґрунтування поданих ОСОБА_2 клопотань, останній повідомляє, зокрема, що має: необхідний фінансовий стан/капітал для введення сільськогосподарського виробництва; має освіту здобуту в аграрному навчальному закладі; планує використовувати земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Крім того, ОСОБА_2 повідомляє, що кількість членів фермерського господарства складатиме 2 особи.

Хоча, до матеріалів справи учасниками справи не долучені усі документи, які були подані ОСОБА_2 , однак у клопотаннях містяться переліки додатків, які останній долучає до клопотання, а саме: графічні матеріали (викопіювання з кадастрової карти) на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок; копія диплому, що підтверджує наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; копія паспорту; копія ідентифікаційного коду.

На вказаних клопотаннях наявні штрих-коди ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 04 лютого 2015 року за вх.№31-1561/0/1-15, №31-1563/0/1-15, №31-1565/0/1-15, №31-1562/0/1-15.

Отримавши клопотання від ОСОБА_2 , 11 лютого 2015 року ГУ Держземагенства у Чернівецькій області направлено листи вих.№0-24-0.31-1990/2-15, №0-24-0.31-1991/2-15, №0-24-0.31-1992/2-15, №0-24-0.31-1993/2-15 відділу Держземагенства у Заставнівському районі та Кострижівській селищній раді щодо необхідності надання документів для розгляду вказаного клопотання.

У матеріалах справи наявні копії Позицій Кострижівської селищної ради, яка розглянула звернення ОСОБА_2 та надала свої висновки щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на підставі якого може бути передана земельна ділянка, яка пропонується для надання у власність або користування.

Згідно долучених позицій селищної ради та відміток, спірні земельні ділянки є: інвестиційно привабливі (у разі передачі земельної ділянки для введення особистого селянського господарства або ведення фермерського господарства); немає інших клопотань на отримання земельних ділянок у власність або користування; можливо продати право на земельні ділянки на конкурентних засадах з метою наповнення місцевого бюджету; є наявність викопіювання заявником з кадастрової карти бажаних місць розташування земельних ділянок.

Позиції селищної ради не містять відміток так чи ні під №11 щодо надання земельної ділянки, однак наприкінці документів містяться рукописні вказівки селищного голови щодо того, що дані земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права оренди на земельних торгах, торги орієнтовно відбудуться в 2 кварталі 2015 року.

10 березня 2015 року листами за вих. №0-24-0.5-3281/2-15, №0-24-0.5-3282/2-15, №0-24-0.5-3283/2-15, №0-24-0.5-3280/2-15 ГУ Держземагенства у Чернівецькій області проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002 направлені до Держземагенства України для проведення державної землевпорядної експертизи. Розробник документації із землеустрою Чернівецька регіональна філія ДП Центр державного земельного кадастру.

12 березня 2015 року Державне агентство земельних ресурсів України направило до Чернівецької регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру клопотання про проведення обов`язкової первинної державної експертизи проектів землеустрою по спірних земельних ділянках.

02 квітня 2015 року рішенням Заставнівської районної ради ХХХІ сесії VI скликання Про затвердження технічних документацій по нормативній грошовій оцінці земельних ділянок №433-31/2015 затверджено технічні документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кострижівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (за межами населеного пункту): - загальною площею 51,5837 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2288156,68 грн; - загальною площею 50,9402 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2426662,37 грн; - загальною площею 77,6063 га, нормативна грошова оцінка якої складає 3712282,31 грн; - загальною площею 45,4981 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2042527,66 грн.

03 квітня 2015 року листами ГУ Держземагенства у Чернівецькій області №0-24-0.31-4619/2-15, №0-24-0.31-4617/2-15, №0-24-0.31-4621/2-15, №0-24-0.31-4623/2-15 ОСОБА_2 відмовлено у наданні земельних ділянок.

Відмова у наданні земельних ділянок обґрунтована тим, що дані земельні ділянки є інвестиційно привабливі та відповідно до наказу ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 11 листопада 2014 року №100-од включені до переліку земельних ділянок, права на які виставлені на земельні торги.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру направила Управлінню МВС України лист від 24 листопада 2015 року вих. № ДС-10-28-0.23-15158/23-15 в якому зазначалося, що Чернівецькою регіональною філією ДП Центр державного земельного кадастру розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах, які направлені до Держгеокадастру для проведення обов`язкової державної експертизи, були зареєстровані 12 березня 2015 року за №263-15, №264-15, №265-15, №266-15.

За результатами розгляду цих проектів надано Висновки від 31 березня 2015 року за №№ 263-15, 264-15, 265-15, 266-15 в яких визначено, що означені проекти не в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та повертається на доопрацювання. Також зазначено, що проектом передбачено відведення земельних ділянок шляхом продажу оренди на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області. Згідно довідки ДП Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою від 10 березня 2015 року ґрунтовий покрив земельних ділянок частково представлений ґрунтами, які віднесені до особливо цінних відповідно до переліку, затвердженого наказом Держкомзему України від 06 жовтня 2003 року № 245.

Так, 24 квітня 2015 року проекти землеустрою разом з висновками державної експертизи повернені на доопрацювання та видано представнику Чернівецької регіональної філії ДП Центр ДЗК.

28 квітня 2015 року ОСОБА_1 подав заявудо ГУ Держземагенства в Чернівецькій області (Рокицького В.В) щодо надання в оренду земельних ділянок розміром 77,60 га, 51,58 га, 50,9 га та 45,49 га з метою створення фермерського господарства Агролідер-Дністер.

20 травня 2015 року та 28 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хрещатик-Агро» зверталось до ГУ Держземагентства в Чернівецькій області із листами про надання в тимчасове користування земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:005:0001 площею 77,6063 га; :02:004:0002 площею 45,4981 га; :02:004:0003 площею 51,5837 га; :02:006:0032 площею 50,9402 га, про що вказувалось у листі ГУ Держземагентства в Чернівецькій області адресованого Управлінню МВС України в Чернівецькій області від 16 червня 2015 року вих. №0-24-0.8-6908/2-15.

Також, 22 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хрещатик-Агро» зверталось до Кострижівської селищної ради Чернівецької області із листом про надання в тимчасове користування земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:005:0001 площею 77,6063 га; :02:004:0002 площею 45,4981 га; :02:004:0003 площею 51,5837 га; :02:006:0032 площею 50,9402 га, про що вказується у Довідці Кострижівської селищної ради Чернівецької області №327 від 29 липня 2015 року.

12 червня 2015 року між ГУ Держземагенства в Чернівецькій області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за кадастровими номерами: :02:005:0001 площею 77,6063 га; :02:004:0002 площею 45,4981 га; :02:004:0003 площею 51,5837 га; :02:006:0032 площею 50,9402 га строком на 21 рік.

Згідно з пунктами 4 укладених договорів нормативна грошова оцінка земельних ділянок становлять: 3712282,31 грн (земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0001, площею 77,6063 га), 2288156,68 грн (земельна ділянка із кадастровим номером :02:004:0002, площею 45,4981 га), 2288156,68 грн (земельна ділянка із кадастровим номером :02:004:0003, площею 51,5837 га), 2426662,37 грн (земельна ділянка із кадастровим номером :02:006:0032, площею 50,9402 га).

Відповідно до пунктів 17 укладених договорів передача земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для введення фермерського господарства, розташованих на території Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

15 червня 2015 року ГУ Держземагенства в Чернівецькій області видав накази Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки, зокрема:

- № 24-490/14-15-СГ від 15 червня 2015 року (відносно земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0003);

- № 24-491/14-15-СГ від 15 червня 2015 року (відносно земельної ділянки із кадастровим номером :02:006:0032);

- № 24-492/14-15-СГ від 15 червня 2015 року (відносно земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0002);

- № 24-493/14-15-СГ від 15 червня 2015 року (відносно земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0001).

Згідно з пунктами 1 вказаних наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області затвердило технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 .

Пунктами 2-4 наказів надано в оренду громадянину ОСОБА_1 вказані вище земельні ділянки строком на 21 рік. Встановлено річну оренду плату за користування вказаних земельних ділянок у розмірі 5 відсотків від їх нормативних грошових оцінок. Наказано ГУ Держземагенства в Чернівецькій області укласти договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

24 червня 2015 року відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки, кадастрові номери :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002, зареєстровано право власності за державою в особі ГУ Держземагенства у Чернівецькій області на підставі рішень державного реєстратора Мартинюк Т.М. № 22541534, №22544480, №22542489, №22543701 від 02 липня 2015 року.

21 липня 2015 року зареєстровано право оренди на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 на підставі рішень державного реєстратора Ковалик Г.І. № 23048858, №23045732, №23050360, №23051257 від 22 липня 2015 року.

05 серпня 2015 року відділ Держземагенства Заставнівського району в Чернівецькій області ГУ Держземагенства в Чернівецькій області направило лист-відповідь вих. № №837 прокурору району, у якому повідомляло, що технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровими номерами: :02:005:0001 площею 77,6063 га; :02:004:0002 площею 45,4981 га; :02:004:0003 площею 51,5837 га; :02:006:0032 площею 50,9402 га у відділі відсутні; надані листи-відмови ОСОБА_2 ; вказано, що звернень з приводу надання вказаних земельних ділянок в оренду чи у власність до відділу не надходило, а ці земельні ділянки включені у перелік для продажу прав на них на земельних торгах.

17 серпня 2015 року ОСОБА_1 проведено оплату по договорах, укладених ГУ Держземагенства у Чернівецькій області та Чернівецькою національною філією ДП Центр ДЗК 23 грудня 2014 року №№ 46-49 про підготовку лотів до продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні, а відповідно до умов договору: оплата здійснюється після проведення торгів покупцем лоту, що підтверджується платіжними дорученнями №176127SB, №176131SB, №176132SB, №176128SB, №176129SB, №176133SB, №176134SB, №176130SB.

28 серпня 2015 року та 31 серпня 2015 року прокурор Заставнівського району в інтересах держави звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Чернівецькій області про визнання недійсними наказів, договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав на земельні ділянки.

08 вересня 2015 року зареєстровано Фермерське господарство Агролідер Дністер, засновниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

25 квітня 2018 року наказом ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність №24-708/14-18-СГ передано Кострижівській селищній раді в комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 295,2207 га і у той же день між ГУ і селищною радою складено та підписано Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

14 червня 2018 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0003 за територіальною громадою в особі Кострижівської селищної ради на підставі рішення державного реєстратора Берковської О.С. № 41683925 від 19 червня 2018 року.

15 червня 2018 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0032 за територіальною громадою в особі Кострижівської селищної ради на підставі рішення державного реєстратора Берковської О.С. № 41693250 від 20 червня 2018 року.

18 червня 2018 року зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0001 та :02:004:0002 за територіальною громадою в особі Кострижівської селищної ради на підставі рішень державного реєстратора Берковської О.С. № 41713748 та №41714161 від 21 червня 2018 року.

Чернівецькою окружною прокуратурою листами №52/3-392вих-23 від 27 квітня 2023 року, №52/3-826вих-23 від 08 вересня 2023 року, №52/3-970вих-23 від 02 листопада 2023 року повідомлено Кострижівську селищну раду про виявлені порушення та необхідність їх усунення, в тому числі і шляхом звернення до суду.

У відповідь на отриманий лист №52/3-392вих-23 від 27 квітня 2023 року Кострижівська селищна рада направила лист-відповідь №477 від 09 травня 2023 року, в якій повідомила, що було проведено обстеження земельних ділянок і вивчається питання щодо наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру для усунення порушення земельного законодавства.

27 грудня 2023 року Кострижівська селищна рада листом №985 повідомила, що у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування по сплаті судового збору не має можливості для самостійного звернення до суду з позовом щодо усунення вказаного порушення земельного законодавства.

28 грудня 2023 року Чернівецька окружна прокуратура листом вих. №52/3-1101ВИХ-23 повідомила Кострижівську селищну раду про підготовлену позовну заяву.

Крім того, у матеріалах справи наявні докази того, що ухвалами Заставнівського районного суду від 16 листопада 2015 року та 11 липня 2022 року цивільні справи за позовами (28 серпня 2015 року та 31 серпня 2015 року) прокурора Заставнівського району Чернівецької області в інтересах держави до ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Чернівецькій області (в подальшому до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області) про визнання недійсними наказів, договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав на земельні ділянки) об`єднано в одне провадження та присвоєно №716/1071/15-ц.

Ухвалою Заставнівського районного суду від 13 жовтня 2022 року, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року, провадження у вказаній цивільній справі закрито у зв`язку із тим, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Також, у матеріалах справи наявні документи з кримінального провадження №0000642, зареєстрованого 31 липня 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України за фактом зловживання посадовими особами ГУ Держземагенства у Чернівецькій області своїм службовим становищем при передачі спірних земельних ділянок в оренду терміном на 21 рік, внаслідок чого державі було спричинено тяжкі наслідки.

У подальшому, постановою від 31 січня 2022 року кваліфікацію кримінального правопорушення було змінено з частини 1 статті 366, на частину 2 статті 367 Кримінального кодексу України.

У той же день, постановою начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження від 31 січня 2022 року кримінальне провадження №0000642 закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого статті 367 Кримінального кодексу України.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження слідчим встановлено, що в ході досудового розслідування віднайти оригінали наказів Головного управлінням Держземагенства в Чернівецькій області від 15 червня 2015 року № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ та № 24-493/14-15-СГ не представилось можливим, у зв`язку з чим вичерпано всі можливості на встановлення місцезнаходення зазначених документів та осіб, які їх видавали і підписували. Зазначено, що кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України настає внаслідок службової недбалості, тобто невиконання або неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, а у відповідності до статті 364 Кримінального кодексу України, істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно з договорами оренди землі від 12 червня 2015 року земельні ділянки надані в строкове платне користування орендарю, а умовами договорів передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому від одержав її в оренду. З урахуванням того, що під час розслідування встановлено, що орендарем щомісячно сплачувалась орендна плата за користування вищевказаними земельними ділянками, то в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здобуто доказів того, що внаслідок службової недбалості службовими особами завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Так, положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України надають кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

У статті 203 Цивільного кодексу України унормовано загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з тим, статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, поки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення.

Як у частині 1 статті 215 Цивільного кодексу України, так і у статтях 229-233 Цивільного кодексу України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Оскільки договори оренди землі укладені між ГУ Держземагенства в Чернівецькій області та ОСОБА_1 , суд невзмозі констатувати відсутність волевиявлення громадянина ОСОБА_1 та вчинених дій щодо подання заяви до ГУ Держземагенства в Чернівецькій області про надання йому спірних земельних ділянок в оренду з метою створення фермерського господарства та використання їх з метою введення сільськогосподарської діяльності.

Окрім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000642 в.о. начальник ГУ Держземагенства в Чернівецькій області Рокицький В.В. підтвердив підписання договорів оренди землі від 12 червня 2015 року з ОСОБА_1 .

До внесення змін до Земельного кодексу України, абзац 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України передбачав, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (означене викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 922/614/19 від 11 лютого 2020 року).

Судом встановлено, що раніше за ОСОБА_1 із клопотаннями від 31 січня 2015 року про надання в оренду земельних ділянок 77,6063 га кадастровий номер :02:005:0001, 45,4981 га кадастровий номер :02:004:0002, 51,5837 га кадастровий номер :02:004:0003, 50,9402 га кадастровий номер :02:006:0032 звертався ОСОБА_2 з метою створення та для ведення фермерського господарства.

Під час процедури розгляду клопотань ОСОБА_2 та прийняття рішення за наслідками його розгляду, ГУ Держземагенства у Чернівецькій області отримало від Чернівецької регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області.

02 квітня 2015 року рішенням Заставнівської районної ради ХХХІ сесії VI скликання №433-31/2015 було затверджено технічні документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кострижівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (за межами населеного пункту): - загальною площею 51,5837 га, 50,9402 га, 77,6063 га, 45,4981 га.

03 квітня 2015 року, з урахуванням наданих Позицій Кострижівської селищної ради щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на підставі якого може бути передана земельна ділянка, яка пропонується для надання у власність або користування і наявного/нескасованого наказу ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 11 листопада 2024 року №100-од щодо включення до переліку земельних ділянок, права на які виставлені на земельні торги, ГУ Держземагенства у Чернівецькій області направило ОСОБА_2 листи №0-24-0.31-4619/2-15, №0-24-0.31-4617/2-15, №0-24-0.31-4621/2-15, №0-24-0.31-4623/2-15, в яких повідомила заявника про відмову у наданні йому земельних ділянок.

У матеріалах справи відсутні будь які належні, достовірні та достатні докази того, що ОСОБА_2 оскаржував відмову ГУ Держземагенства у Чернівецькій області у наданні земельних ділянок чи був зацікавлений в їх отриманні після 03 квітня 2015 року.

Також, органом прокуратури та позивачем не доведено той факт, що ОСОБА_2 отримав в подальшому дозвіл на розробку проекту землеустрою та/або проявляв намір отримати спірні земельні ділянки на момент подання ОСОБА_1 заяви/укладення договорів оренди землі від 12 червня 2015 року чи навіть після виявлення прокурором Заставнівського району порушень вимог законодавства та оспорювання в судовому порядку наказів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області та договорів оренди землі від 12 червня 2015 року.

Згідно з встановленою судом хронологією, Державне агентство земельних ресурсів України 31 березня 2015 року надано Висновки державної експертизи землевпорядної документації за №№ 263-15, 264-15, 265-15, 266-15 в яких визначено, що означені проекти не в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та повертається на доопрацювання. При цьому, вказано, що ґрунтовий покрив земельних ділянок частково представлений ґрунтами, які віднесені до особливо цінних відповідно до переліку, затвердженого наказом Держкомзему України від 06 жовтня 2003 року № 245.

24 квітня 2015 року проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах разом з висновками державної експертизи повернені на доопрацювання та видано представнику Чернівецької регіональної філії ДП Центр ДЗК.

Отже, можна припустити, що ГУ Держземагенства у Чернівецькій області могла довідатись, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах повернуті на доопрацювання і не відповідають в певній мірі вимогам законодавства лише 24 квітня 2015 року.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 «…про наявність 4 земельних ділянок, які знаходяться в Заставнівському районі Чернівецької області, та зазначив, що вони зняті з торгів та при такому бажані ОСОБА_1 може написати заяву на його ім`я про надання в оренду цих земельних ділянок…».

Як припускає суд, ОСОБА_1 все ж написав заяву від 28 квітня 2015 року про надання йому спірних земельних ділянок в оренду з метою створення фермерського господарства Агролідер-Дністер.

Суд не бере до уваги ті обставини, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Хрещатик-Агро» зверталось із заявами про надання в тимчасове користування спірних земельних ділянок 20 травня 2015 року, 28 травня 2015 року та 22 червня 2015 року, оскільки абзац 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України передбачав механізм надання саме громадянам, а не юридичним особам право отримати земельну ділянку поза процедурою земельних торгів.

При цьому, судом встановлено те, що ОСОБА_1 не мав зареєстрованого фермерського господарства на момент звернення до ГУ Держземагенства у Чернівецькій області, а мета отримання спірних земельних ділянок була якраз і для створення фермерського господарства Агролідер-Дністер, як це і було передбачено нормами законодавства на момент виникнення правовідносин.

Отже, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 був єдиним бажаючим на момент укладення договорів оренди землі, який мав право на отримання земельних ділянок за процедурою передбаченою абзацом 2 частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України, тобто за допомогою позаконкурсного надання землі.

Так, спірні договори оренди за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці 2 частини другої статті 134 Земельного кодексу України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками державної власності, то такі договори згідно з частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними.

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України, зокрема, передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (частини перша та друга).

Так, у близькій за змістом постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 910/8413/21 зазначено, що відповідно до частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Верховний Суд у постановах від 09 серпня 2023 року у справі № 922/1832/19, від 10 січня 2024 року у справі № 922/1130/23, від 05 лютого 2025 року у справі № 917/1476/23 (з посиланням на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19), сформував підхід про нікчемність договору оренди землі, згідно з частинами першою та другою статті 228 Цивільного кодексу України, укладеного без дотримання конкурентних засад, тобто спрямованого на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної або комунальної власності.

Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2024 року у справа № 917/1173/22 звертав увагу на деякі аспекти розмежування оспорюваного та нікчемного правочину, зокрема, як такого, що порушує публічний порядок.

Так, у наведеній вище постанові Верховний Суд зазначав, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац 1 частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

З огляду на викладене Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 917/1173/22 з метою визначення судами нікчемних правочинів, які порушують публічний порядок (в контексті заволодіння майном фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади), наголосив на необхідності достеменного встановлення судом того, чи існують певні законодавчо визначені обставини, за наявності яких такий правочин загалом може бути укладено, але з порушеннями такого законодавства (недійсний правочин) чи укладення такого правочину неможливе за будь-яких обставин (нікчемний правочин) як такого, що порушує публічний порядок.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц суд дійшов висновку, що правочин є нікчемним, якщо він укладений без проведення земельних торгів за наявності двох і більше бажаючих.

Водночас, у даній справі судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що на момент виникнення спірних правовідносин були наявні інші бажаючі на отримання спірних земельних ділянок в оренду і які б підпадали під можливість застосування абзацу 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, а лоти були опубліковані та виставлені на загальний розгляд з призначеними днями проведення земельних торгів.

Вказане вище в сукупності, позбавляє суд враховувати доведеними твердження прокурора, що договори оренди землі від 12 червня 2015 року є нікчемними, бо не було проведено обов`язкового продажу права оренди окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) та наявність інших бажаючих на отримання спірних земель.

Означені факти встановлені судом вказують на те, що договори оренди землі від 12 червня 2015 року укладені ГУ Держземагенства в Чернівецькій області та ОСОБА_1 є недійсними (оспорюваними), а не нікчемними в силу закону.

Попри означене, суд вважає за необхідне звернути увагу на встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з статтею 14 Конституції України та статтею 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), зокрема: земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Відповідно до частин 2, 3 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 вказала, що стаття 123 Земельного кодексу України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюється затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеному в частині 1 цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах 1 - 3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Отже, стаття 123 Земельного кодексу України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно з законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Право на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства не виключає дотримання порядку її надання (передачі), визначеному статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" як спеціальною нормою щодо статті 123 Земельного кодексу України.

Закон України "Про фермерське господарство" (на момент виникнення спірних правовідносин) визначав обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 Земельного кодексу України) та меті регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає у створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання й охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України "Про фермерське господарство").

Отже, при вирішенні питання щодо вимог про законність рішення відповідного органу щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства та дійсність договорів, укладених на підставі таких рішень, застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" як спеціальний щодо статті 123 Земельного кодексу України.

За змістом статей 1, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною 1 статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, відповідний орган (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, у тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів (означене викладено у постанові Верховного Суду у справі 917/1520/23 від 19 червня 2024 року).

Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до частини другої цієї ж статті формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

У частині 1 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Таким чином, якщо земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а право власності на неї зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то положення статті 123 Земельного кодексу України та статті 7 Закону України Про фермерське господарство, якими передбачено одержання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження, не підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що на момент укладення договорів оренди землі від 12 червня 2015 року право власності на спірні земельні ділянки не були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в якій вказується, що право власності на земельні ділянки, кадастрові номери :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002 зареєстровано за державою в особі ГУ Держземагенства у Чернівецькій області на підставі рішень державного реєстратора Мартинюк Т.М. № 22541534, №22544480, №22542489, №22543701 від 02 липня 2015 року лише 24 червня 2015 року, тобто після укладення договорів оренди землі.

Хоча у матеріалах справи наявний лише один витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0032 № НВ-015 від 05 лютого 2015 року, відповідно до якого державну реєстрацію вказаної земельної ділянки здійснено 25 грудня 2013 року.

Разом з тим, у всіх наказах/листах ГУ Держземагенства у Чернівецькій області, заявах ОСОБА_2 , листах селищної ради та позицій останньої щодо можливості надання земельних ділянок в користуванні ОСОБА_2 , які датовані до 12 червня 2015 року зазначаються спірні земельні ділянки з присвоєними їм кадастровими номерами, що свідчить про те, що на момент укладення договорів оренди землі від 12 червня 2015 року земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі.

Крім того, у матеріалах справи містяться поземельні книги спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002, які відкриті 25 грудня 2013 року.

Отже, спірні земельні ділянки повинні були надаватися ОСОБА_1 у користування зі складеною документацією із землеустрою.

Судом було встановлено, що наказами ГУ Держземагенства у Чернівецькій області №97-од, №99-од, №100-од, №101-од від 11 листопада 2014 року спірні земельні ділянки були включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах.

Наказом №144-од ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 23 грудня 2014 року переможцем конкурсу з відбору виконавців послуг з виконання земельних торгів з продажу права оренди на спірні земельні ділянки визначено Чернівецьку регіональну філію ДП Центр ДЗК.

23 грудня 2014 року укладено договори №№ 46, 47, 48 та 49 між відділом Держземагенства у Заставнівському районі та Чернівецькою регіональною філією ДП Центр ДЗК про підготовку лотів до продажу права оренди земельні ділянки, які є предметом спору.

Рішенням Заставнівської районної ради від 02 квітня 2015 року №433-31/2015 затверджено технічні документації з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, право оренди на які підлягали продажу на земельних торгах.

При цьому, в матеріалах справи містяться висновки від 31 березня 2015 року за №№ 263-15, 264-15, 265-15, 266-15, у яких визначено, що означені проекти не в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та повертаються на доопрацювання, а 24 квітня 2015 року проекти землеустрою разом з висновками державної експертизи повернені на доопрацювання до Чернівецької регіональної філії ДП Центр ДЗК.

На момент розгляду справи судом, учасниками справи не надано доказів позитивного висновку державної землевпорядної експертизи проектів землеустрою на спірні земельні ділянки.

При цьому, у матеріалах справи містяться докази оплати ОСОБА_1 наданих послуг Чернівецької регіональної філії ДП Центр ДЗК по договорах №№ 46-49 від 23 грудня 2014 року, про що вказано в примітках здійснених платежів.

У матеріалах справи відсутні примірники відправлених на доопрацювання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах виконаних Чернівецькою регіональною філією ДП Центр ДЗК.

Також, у матеріалах справи відсутні примірники затверджених наказами ГУ Держземагенства в Чернівецькій області від 15 червня 2015 року технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж спірних земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 ..

Водночас, судом встановлено, що у рішенні Заставнівської районної ради ХХХІ сесії VI скликання №433-31/2015 від 02 квітня 2015 року зазначена наступна нормативна грошова оцінка земельних ділянок державної власності, а саме:

- загальною площею 51,5837 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2288156,68 грн (два мільйони двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 68 копійок);

- загальною площею 50,9402 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2426662,37 грн (два мільйони двісті чотириста двадцять шість тисяч шістсот шістдесят дві гривні 37 копійка);

- загальною площею 77,6063 га, нормативна грошова оцінка якої складає 3712282,31 грн (три мільйони сімсот дванадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 31 копійка);

- загальною площею 45,4981 га, нормативна грошова оцінка якої складає 2042527,66 грн (два мільйони двісті сорок дві тисячі п`ятсот двадцять сім гривень 66 копійок).

Водночас, в укладених 12 червня 2015 року договорах оренди землі між ГУ Держземагенства в Чернівецькій області (орендодавець) та ОСОБА_1 у пунктах 4 нормативна грошова оцінка змелених ділянок дублюється із викладеною нормативною грошовою оцінкою у рішенні Заставнівської районної ради від 02 квітня 2025 року №433-31/2015.

Попри це, суд звертає увагу на те, що у договорі оренди землі від 12 червня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0002, площею 45,4981 га у пункті 4 зазначено наступне: «…Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2288156,68 грн (два мільйони двісті сорок дві тисячі п`ятсот двадцять сім гривень 66 копійок)…».

У матеріалах справи відсутні будь які належні, достатні та достовірні докази, які б свідчили про те, що з моменту укладення договору оренди від 12 червня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0002, площею 45,4981 га сторони договору вносили уточнення чи виправлення у пункт 4 договору щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, адже остання вказана «..2288156,68 грн (два мільйони двісті сорок дві тисячі п`ятсот двадцять сім гривень 66 копійок)…».

При цьому, у пункті 8 договору, розрахована сума орендної плати у вигляді 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає 102126,38 грн (сто дві тисячі сто двадцять шість гривень 38 копійок), що відповідає нормативній грошовій оцінки земельної ділянки вартістю 2042527,66 грн, яка вказується у рішенні Заставнівської районної ради ХХХІ сесії VI скликання №433-31/2015 від 02 квітня 2015 року.

Означені невідповідності в сукупності дають можливість вважати про те, що договори оренди дійсно укладені на підставі нормативної грошової оцінки змелених ділянок здійснених Чернівецькою регіональною філією ДП Центр державного земельного кадастру, що не заперечується відповідачами 2 та 3.

Водночас, суд повторно звертає увагу, що вказані проекти землеустрою були повернуті на доопрацювання у зв`язку із виявленими невідповідністю вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оскільки встановлено факт наявності на спірних земельних ділянках особливо цінних ґрунтів.

Також, попри проблемність наявних в матеріалах справи наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ, № 24-493/14-15-СГ від 15 червня 2015 року, якими затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж спірних земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 і якими наказано надати в оренду гр. ОСОБА_1 спірні земельні ділянки в оренду, оригінали останніх під час досудового розслідування не змогли віднайти про що вказано у поставі про закриття кримінального провадження від 31 січня 2022 року.

У матеріалах справи містяться інші накази з номерами ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 15 червня 2015 року №24-490/14-15-СГ, №24-491/14-15-СГ, №24-492/14-15-СГ та №24-493/14-15-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , копії яких додано до матеріалів справи разом з зареєстрованими ГУ Держземагенства у Чернівецькій області зверненнями вказаних громадян, листами управління про надання інформації та позицій селищних/сільських рад за наслідками розгляду звернень громадян.

Одночасно, у матеріалах справи наявна чимала кількість листів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області, відділу Держземагенства у Заставнівському районні та Кострижівської селищної ради у яких повідомлялось про відсутність вказаних вище наказів від 15 червня 2015 року по громадянину ОСОБА_1 ..

Також, у матеріалах справи відсутні будь які належні, достатні та достовірні докази, які б свідчили про те, що з моменту винесення наказів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 15 червня 2015 року були внесені зміни/виправлення чи застереження про те, що під час їх виготовлення було допущено одночасна реєстрація зі співпадінням номерів реєстрації наказів щодо ОСОБА_1 та іншими особами ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) або ж листів у яких таке співпадіння б зазначалось.

Поряд з цим, наявність копій наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ, № 24-493/14-15-СГ від 15 червня 2015 року щодо ОСОБА_1 не відміняє той факт, що вказані накази датовані 15 червня 2015 року, тобто після укладених договорів оренди землі від 12 червня 2025 року.

Хоча договір був вже укладений між ГУ Держземагенства в Чернівецькій області та ОСОБА_1 12 червня 2015 року, однак лише 15 червня 2015 року ГУ Держземагенства в Чернівецькій області вирішує видати накази, у яких зазначається майбутній час: « 1. Затвердити технічну документацію….», « 2. Надати в оренду гр. ОСОБА_1 …», « 4. Головному управлінню Держземагенства в Чернівецькій області укласти договір оренди земельної ділянки…».

Серед іншого, як і у відзиві Фермерського господарства Агролідер-Дністер на позовну заяву вх. №230 від 06 лютого 2024 року при первинному розгляді справи, так і у письмових пояснень Фермерського господарства Агролідер-Дністер та ОСОБА_1 вх. №1465 від 07 квітня 2025 року останні вказують, що договори оренди землі від 12 червня 2025 року укладені на підставі наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ, № 24-493/14-15-СГ від 15 червня 2015 року.

Тобто, самі відповідачі 2 та 3 стверджують, що договори були укладені на підставі ще не існуючих наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області.

Отже, договори оренди землі від 12 червня 2025 року укладені на підставі відправлених на доопрацювання технічних документацій з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, право оренди на які підлягали продажу на земельних торгах.

Технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) затверджені ОСОБА_1 вже після укладення договорів оренди землі.

Також варто вказати, що в матеріалах справи міститься наказ ГУ Держземагенства в Чернівецькій області №24-вд від 27 квітня 2015 року «Про відрядження ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до м. Києва» про відрядження виконуючого обов`язків начальника, а також інших начальників відділів ГУ до м. Києва на 03 календарних дні з 27 по 29 квітня 2015 року.

При цьому, у матеріалах справи міститься датована 28 квітням 2015 року заява ОСОБА_1 подана на ім`я виконуючого обов`язків начальника ГУ Держземагенства в Чернівецькій області ОСОБА_5 щодо надання в оренду земельних ділянок розміром 77,60 га, 51,58 га, 50,9 га та 45,49 га.

В заяві, зокрема вказується, що заявник має досвід роботи в сільськогосподарстві, що підтверджується довідками, а основною метою діяльності господарства буде вирощування сільськогосподарської продукції, розвиток цієї продукції та розвиток господарства.

Крім того, заявник повідомляє, що засновниками фермерського господарства буде він та його донька.

Також, у матеріалах справи міститься нотаріально засвідчена заява свідка ОСОБА_4 від 02 лютого 2024 року, в якій зазначено, що він був присутній разом з ОСОБА_1 при зверненні останнього наприкінці квітня 2015 року до виконуючого обов`язків ОСОБА_5 за консультацією з приводу отримання в оренду земельних ділянок на території Чернівецької області з метою створення фермерського господарства. Крім того, свідок вказував, що саме ОСОБА_5 повідомив про наявність 4 спірних у даній справі земельних ділянок. «… Ознайомившись із розташуванням даних земельних ділянок ОСОБА_1 власноручно написав на ім`я в.о. керівника управління ОСОБА_5 заяву про надання йому в оренду 4-х земельних ділянок загальною площею 225,63 га з метою створення фермерського господарства Агролідер-Дністер…».

Хоча в матеріалах справи відсутній пакет долучених документів ОСОБА_1 до заяви від 28 квітня 2015 року, однак означені вище твердження свідка дають підстави вважати, що вимоги абзацу 2 частини 2 статті 123 Земельного кодексу України щодо того, що до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки були або не виконані, або виконані заявником з допомогою та радництва в.о. керівника управління ОСОБА_5 , оскільки заявник на момент подання заяви можливо не мав при собі підготовлені напередодні графічні матеріали розташування вільних земельних ділянок.

Крім того, на відмінну від наявних у матеріалах справи звернень ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у яких наявні штрих-коди ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 08 травня 2015 року №0-169/0/15-15СГ, від 11 березня 2015 року вх.№474, від 12 травня 2015 року №0-267/0/15-15-СГ та №0-224/0/15-15 СГ, на заяві ОСОБА_1 відсутній згенерований штрих-код вхідної кореспонденції або ж штампової відмітки ГУ Держземагенства в Чернівецькій області.

Водночас, як вбачається із наявного у матеріалах справи листа-відповіді ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області №0-24-0.3-2/20-15 від 19 серпня 2015 року адресованого Управлінню МВС України в Чернівецькій області, заяви та звернення громадян щодо надання земельних ділянок у власність чи оренду з 15 квітня 2015 року у Головному управлінні Держземагенства в Чернівецькій області здійснювалися за допомогою системи електронного документообігу «ДОК ПРОФ™ СТЕП 2.0».

Поза тим, судом встановлено, що у матеріалах справи містяться звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ГУ Держземагенства в Чернівецькій області про надання земельних ділянок у користування чи власність. По кожній особі є зареєстровані заяви, позиції сільських/селищних рад щодо надання земельних ділянок, відповіді ГУ Держземагенства в Чернівецькій області на розглянуті звернення згаданих вище громадян та відповідні накази з прийнятим рішенням чи лист з відмовою.

На противагу, за роки розгляду справи та встановлення спірних правовідносин, які виникли з моменту укладення договорів оренди землі від 12 червня 2015 року жодна із учасників справи не долучила до матеріалів справи: заяви ОСОБА_1 з відміткою про реєстрацією вхідної кореспонденції ГУ Держземагенства в Чернівецькій області, навіть у кримінальному проваджені не змогли віднайти оригінали спірних наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області від 15 червня 2015 року № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ, № 24-493/14-15-СГ, відсутні позиції Кострижівської селищної ради з розгляду можливості надання земельних ділянок ОСОБА_1 , листи ГУ Держземагенства в Чернівецькій області адресовані селищному голові Кострижівської селищної ради щодо надання інформації.

У той же час, у матеріалах справи міститься лист-відповідь Кострижівської селищної ради №343 від 17 серпня 2015 року, адресованого прокурору Заставнівського району, в якому повідомлялось «… отримання позицій селищної ради з приводу вказаних земельних ділянок гр. ОСОБА_1 також не звертався і, відповідно, позицій Кострижівської селищної ради до Держземагенства по гр. ОСОБА_1 не було…».

Така ж відповідь міститься у наявній у матеріалах справи довідці Кострижівської селищної ради №327 від 29 липня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. ГУ відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Закарпатської області, забезпечує науково-експертне, інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

За змістом статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно положень статей 1, 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у справі №6- 99цс13.

Розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту а частини 1 статті 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться, зокрема, у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття.

Згідно з Висновками державної експертизи землевпорядної документації від 31 березня 2015 року №№ 263-15, 264-15, 265-15, 266-15 на спірних земельних ділянках представлені ґрунтові покриви, які відносяться до особливо цінних відповідно до переліку затвердженого наказом Держкомзему України від 06 жовтня 2013 року №245, зокрема: чорноземи опіздоленими важкосуглинковими грунтами та темно-сірими опіздоленими важкосуглинковими грунтами.

При цьому, відповідно до положень статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов`язковій державній експертизі підлягають, зокрема проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Статтями 203, 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України також визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Сукупний аналіз встановлених судом обставин справа, як то:

- відсутність у матеріалах справи зареєстрованого ГУ Держземагенства у Чернівецькій області примірника заяви ОСОБА_1 від 28 квітня 2015 року з присвоєним штрих-кодом за допомогою системи електронного документообігу «ДОК ПРОФ™ СТЕП 2.0», яке використовувалось управлінням з 15 квітня 2015 року;

- відрядження в.о.начальника ГУ Держземагенства у Чернівецькій області ОСОБА_5 згідно наказу №24-вд від 27 квітня 2015 року до м. Києва в період з 27 квітня по 29 квітня 2015 року, але одночасна наявність нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_4 про надання ОСОБА_5 особистої консультації та його повідомлення про наявність 4 земельних ділянок і можливість ОСОБА_1 написати відповідну заяву;

- використання при укладенні договорів оренди землі від 12 червня 2015 року відправлених на доопрацювання технічних документацій з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, право оренди на які підлягали продажу на земельних торгах, при цьому умовами договору передбачити, що передача земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі технічних документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які затверджені ОСОБА_1 вже після укладення договорів оренди землі 15 червня 2015 року;

- встановлена невідповідність проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом продажу права оренди на земельних торгах вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, однак останні стали підставою для визначення нормативно грошовій оцінки земельних ділянок;

- неможливість віднайти оригінали наказів ГУ Держземагенства в Чернівецькій області № 24-490/14-15-СГ, № 24-491/14-15-СГ, № 24-492/14-15-СГ, № 24-493/14-15-СГ від 15 червня 2015 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- у договорі оренди землі від 12 червня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0002, площею 45,4981 га у пункт 4 вказано, що нормативна грошова оцінка становить «..2288156,68 грн (два мільйони двісті сорок дві тисячі п`ятсот двадцять сім гривень 66 копійок)…», матеріали справи не містять уточнень даного пункту чи виправлень або ж вказівку про допущену описку;

- у матеріалах справи відсутні будь-які належні, достовірні та достатні докази того, що, звертаючись до ГУ Держземагенства в Чернівецькій області із заявою про отримання земельної ділянки в оренду, ОСОБА_1 обґрунтував розмір земельної ділянки, яку просив передати йому в оренду, з урахуванням можливості її обробітку;

- суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 надавав пояснення та докази щодо перспективи діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів;

- на момент укладення договорів оренди землі від 12 червня 2015 року право власності на спірні земельні ділянки не були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачало обов`язкову наявність затвердженої земельної документації;

- учасниками справи не долучено до матеріалів справи технічних документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які передбачені пунктами 17 договорів оренди землі від 12 червня 2015 року;

- на спірних земельних ділянках представлені ґрунтові покриви, які відносяться до особливо цінних відповідно до переліку затвердженого наказом Держкомзему України від 06 жовтня 2013 року №245, про що не згадується сторонами договорів і не встановлюється механізм їх збереження чи використання з обмеженнями;

- у матеріалах справи відсутні Позиції Кострижівської селищної ради з розгляду можливості надання земельних ділянок ОСОБА_1 , листи ГУ Держземагенства в Чернівецькій області адресовані селищному голові Кострижівської селищної ради щодо надання інформації по запиту;

свідчать про те, що договори оренди землі від 12 червня 2015 року укладені з порушенням законодавства і які можливо визнати у судовому порядку недійсними з огляду на їх віднесення до оспорюваних правочинів.

Водночас, прокурор звертаючись із позов до суду у даній справі просив суд задовольнити позовні вимоги застосовуючи наслідки недійсності нікчемного правочину з правовим обґрунтуванням нікчемності укладених договорів оренди землі від 12 червня 2015 року.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у дані справі встановив, що спірні земельні ділянки, які є об`єктом оренди за спірними договорами, були передані з державної у комунальну власність, а їх орендодавцем, тобто особою, що представляє місцеву територіальну громаду в орендних правовідносинах, в силу законодавчих приписів стала Кострижівська селищна рада. Тобто після зміни власника земельної ділянки спірні договори не припинили свою дію, натомість селищна рада в силу вимог закону набула статусу орендодавця в триваючих правовідносинах оренди разом із усіма належними орендодавцеві за договором правами та обов`язками. Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу або виконавчого провадження.

Так, Кострижівська селищна рада має право на звернення до суду із позовною вимогою про визнання укладених договорів оренди землі від 12 червня 2015 року недійсними з іншими необхідними позовними вимогами, які найкраще захистять порушені права позивача і будуть належними способами захисту.

Досліджуючи матеріали справи та встановлюючи обставини справи, суд дійшов висновку, що договори оренди землі від 12 червня 2015 року відносяться до недійсних (оспорюваних) правочинів.

Попри встановлені невідповідності укладених договорів оренди землі від 12 червня 2015 року нормам законодавства, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог (частина 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що нікчемність правочинів не доведено і не встановлено, без позовної вимоги щодо визнання недійсними договорів оренди землі від 12 червня 2015 року по земельних ділянках з кадастровими номерами :02:005:0001, :02:006:0032, :02:004:0003, :02:004:0002 суд не вправі задовольняти вимоги щодо припинення права оренди, скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки власнику (Кострижівська селищна об`єднання територіальна громада в особі Кострижівської селищної ради).

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Згідно із статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частини 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд зазначає, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. У справі Руїз Торіха проти Іспанії Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Отже, на підставі викладеного, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи, що договори оренди землі від 12 червня 2015 року є оспорюваними правочинами, а не нікчемними, з огляду на те, що суд не може виходити за межі заявлених вимог, суд дійшов висновку, що станом на дату прийняття рішення прокурором та позивачем належним чином не доведено, документально не підтверджено, належними, допустимими та беззаперечними доказами не доведено заявлені позовні вимоги, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо заявлених учасниками справи заяв про застосування / поновлення строків позовної давності, суд зазначає про наступне.

Положеннями статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно зі статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

На спірні правовірними поширюється загальна позовна давність, оскільки наявність між сторонами обумовлених договором прав та обов`язків виключає вжиття позадоговірних заходів захисту порушених прав, якими є негаторний та віндикаційний позови.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальний строк позовної давності для захисту порушеного права встановлено тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, та буде встановлено, що цей строк пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 Цивільного кодексу України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Дана позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 10 квітня 2019 року у справі № 6/8-09, від 04 червня 2018 року у справі № 920/225/17, від 25 січня 2018 року у справі № 910/7394/17.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

Однак, оскільки Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №926/5615/23 направляючи на новий розгляд справу звернув увагу, що при первинному розгляді суд не надав оцінку як наявності правових підстав для застосування позовної давності, так і підстав для визначення поважними причини її пропуску, попри відмову у задоволені позову, суд вважає за необхідне вказати настуне.

Орган прокуратури 28 серпня 2015 року звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області діючи в інтересах держави з позовом до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Державна інспекція сільського господарства у Чернівецькій області, про визнання недійсними наказів ГУ Держземагенства у Чернівецькій області, договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав на земельні ділянки.

Ухвалами Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року та від 01 липня 2022 року цивільні справи за позовними заяви прокурора об`єднані в одне провадження та присвоєно справі № 716/1071/15-ц.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 у справі №716/1071/15ц залишено без змін ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року про закриття провадження у справі.

Також, в матеріалах справи міститься: витяг з кримінального провадження №0000642 з датою внесення до ЄДР 31 липня 2015 року; постанова про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення від 18 червня 2019 року у кримінальному провадженні №0000642 від 31 липня 2015 року, постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 31 січня 2022 року у кримінальному провадженні №0000642 від 31 липня 2015 року та постанова від 31 липня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000642 від 31 липня 2015 року.

Очевидно, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій, на думку добросовісного розсудливого спостерігача, виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі інших позовів, заяв про закриття провадження у справі тощо (такий правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19.

Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із відповідними змінами і доповненнями), з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України).

Отже, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що органом прокуратури не пропущено строк позовної давності, а тому відсутні підстави визнавати та встановлювати поважними причини її пропуску.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи відмову в задоволенні позову, сплачений судовий збір залишити за Чернівецькою обласною прокуратурою.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову - відмовити.

У судовому засіданні 31 липня 2025 року було проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Повне судове рішення складено та підписано 01 серня 2025 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Олександр ТИНОК