РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.07.2025Справа № 910/6747/25

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу

За позовом Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області (71030, Запорізька обл., Пологівський р-н, смт. Комиш-Зоря,

вул. Вокзальна, буд. 5; ідентифікаційний код: 25223155)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРГІЯ СИСТЕМ"

(01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 40;

ідентифікаційний код: 44876120)

про стягнення 348 336,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комиш-Зорянська селищна рада Пологівського району Запорізької області (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРГІЯ СИСТЕМ" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю товару №19 від 02.11.2023 у загальному розмірі 348 336,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/6747/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.05.2025 була направлена та доставлено відповідачу в його Електронний кабінет, що підтверджується Довідкою про доставлення процесуального документа до електронного кабінету 30.05.2025.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/6747/25 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Комиш-Зорянською селищною радою Пологівського району Запорізької області (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальність «СИНЕРГІЯ СИСТЕМ» (далі - Відповідач), укладено договір про закупівлю товару № 19 від 08.11.2023 (далі - Договір), умовами якого передбачено постачання бензину А-95 та дизельного палива згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистилятори (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що сума договору становить 1 296 000,00 грн. (один млн. двісті дев`яносто шість тис. грн. 00 коп.) у т.ч. ПДВ. Сума договору формується виходячи з ціни за одиницю товару (1 л), згідно підписаної специфікації.

Відповідно до Специфікації № 1 від 02.11.2023 до Договору, загальна кількість товару становить: 12000 літрів бензину А-95, 12000 літрів дизельного пального.

Розділом IV Договору визначено порядок розрахунків за поставлений товар, зокрема: протягом 10-ти робочих днів після отримання товару на підставі видаткової накладної наданої Відповідачем, у безготівковому порядку.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що товар поставляється окремими партіями, відповідно до поданих заявок. Відповідно до тендерної документації, товар постачається скретч-картками (Додаток 2 до тендерної документації додається).

Відповідно до Додатку 2 до тендерної документації - Технічна специфікація (технічні, якісні та кількісні вимоги до предмету закупівлі) Бензин А-95 та дизельне паливо згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистилятори, товар поставляється скретч-картками кур`єром та/або поштою за власний рахунок Учасника на адресу Замовника. Скретч-карти мають бути номіналом від 5 до 20 літрів. Пунктом 3 Додатку 2 до тендерної документації, визначено термін дії скретч-карт не менше 12 місяців. У разі закінчення терміну дії невикористаних талонів постачальник повинен забезпечити безоплатну їх заміну.

Відповідно до гарантійного листа б/н від 13.10.2023, наданого Відповідачем, ТОВ «СИНЕРГІЯ СИСТЕМ» гарантує, що термін дії талонів (скретч-карт) становить 12 календарних місяців, з моменту передачі Покупцю (Гарантійний лист б/н від 13.10.2023 додається). У разі закінчення терміну дії невикористаних талонів постачальник забезпечує їх безоплатну заміну. Товар поставлений у формі скретч-карток (талонів) номіналом 10 та 20 літрів бренду UKRNAFTA, емітовані мережею АЗС Укрнафта, та оплачений в повному обсязі, що підтверджено видатковою накладною № 1712 від 09.11.2023, видатковою накладною № 1714 від 09.11.2023, видатковою накладною № 1716 від 09.12.2023, видатковою накладною № 1718 від 09.11.2023.

З вересня 2024 року, Позивач неодноразово звертався щодо необхідності заміни невикористаних скретч-карток (талонів) бензину А-95 та дизельного пального, з метою продовження терміну дії останніх, відповідно до п. 3 Додатку 2 до тендерної документації. Офіційної відповіді на листи від Відповідача не надходило, але Відповідачем, в результаті телефонної розмови, частково була проведена заміна талонів (скретч-карток) й станом на дату подання позовної заяви, не продовжено дію талонів (скретч-карток) бензину А-95 обсягом 6120 літрів, а саме номіналом 10 літрів в кількості 612 штук, термін дії яких закінчився 02.11.2024 (Листи-звернення додаються). Вимога Позивача по заміні (продовженні терміну дії) скретч-карток (талонів) бензину А-95 обсягом 6120 літрів, Відповідачем задоволена не була.

Таким чином, Позивач позбавлений права отримати та використати оплачений Товар, а саме: бензин А-95 обсягом 6120 літрів.

Відповідно до п. 8.1., 8.2. Договору, у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі не досягнення Сторонами згоди, спори вирішуються у судовому порядку.

Звертаючись до суду, позивач вказує, що ТОВ "Синергія Систем" безпідставно утримує (зберігає) кошти у розмірі 330 480,00 грн., оскільки фактично не забезпечило та не створило умови для Покупця (Позивача) отримати паливно-мастильні матеріали у кількості 6120 літрів. за відповідним Договором.

За доводами позивача, станом на момент пред`явлення даної позовної заяви, відповідачем залишились неотоварені талони в кількості 6120 літрів на загальну суму 330 480,00 грн.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов до висновку, що останні за своєю правовою природою він є договорами поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач передав позивачу талони відповідно до видаткових накладних № 1712 від 09.11.2023, №1714 від 09.11.2023 та №1716 від 09.11.2023 до Договору №19 від 02.11.2023 на загальну суму 897 750 грн.

За умовами договору відповідач також зобов`язався здійснювати своєчасну поставку палива та в повному обсязі у відповідності до умов договору.

В той же час, за твердженнями позивача, право на отримання палива було реалізоване останнім частково.

При цьому матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання (відпуску) позивачем оплаченого на підставі Договору бензину А-95 в кількості 6120 літрів на загальну суму 330 480,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За змістом ст. 667 Цивільного кодексу України якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

За висновками суду, відсутність дій відповідача щодо фактичного передання товару на АЗС постачальника та/або його партнерських АЗС на території України у визначений договором строк, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за Договором поставки №19 від 02.11.2023 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - бензину та дизелю в повному обсязі, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 330 480,00 грн. визнаються судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення із відповідача 17 856,00 грн. - інфляційних втрат.

Стосовно вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 17 856,00 грн. - інфляційних втрат, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області в повному обсязі.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 4180,03 грн, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Систем" (01041, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 40; ідентифікаційний код: 44876120) на користь Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області (71030, Запорізька область, Пологівський район, смт. Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, буд. 5; ідентифікаційний код: 25223155) суму боргу в розмірі 330 480,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 17 856,00 грн. та суму судового збору у розмірі 4180,03 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Суддя М.О. Лиськов