ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2025 Справа № 917/5/24
про стягнення 369 588,00 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання.

Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулася до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Опішнянської селищної ради про стягнення 369 588,00 грн. шкоди, завданої засміченням земельних ресурсів.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
05.02.2024 (вхід. № 1484) від представника відповідача до суду надійшли клопотання, в яких представник просить суд витребувати у Державної екологічної інспекції Центрального округу наказ на проведення перевірки, акту проведеної перевірки та інших документів органу контролю, щодо дотримання екологічного законодавства, за результатами якої встановлена шкода, заподіяна правопорушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у сумі 369 588,00 грн Опішнянською селищною радою та про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 15.02.2024 суд здійснив перехід у справі від спрощеного позовного провадження до розгляду зазначеної справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначив до розгляду в підготовчому засіданні на 09.04.2024 на 09:30 год.
29.03.2024 (вхід. № 4340) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.
08.04.2024 (вхід. № 4737) від представника відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.
09.04.2024 (вхід. № 4844) від представника позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Ухвалою від 09.04.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 13.06.2024 на 10:00 год.
29.05.2024 (вхід. № 7558) від представника позивача до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Ухвалою суду від 13.06.2024 клопотання представника відповідача про витребування доказів залишено без розгляду, відкладено розгляд справи на 04.07.2024 на 09:50 год.
19.06.2024 (вхід. № 8646) від представника позивача до суду надійшли матеріали перевірки порушення Опішнянською селищною радою законодавства про охорону навколишнього природного середовища за 2019-2020 р.р.
Ухвалою від 04.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.09.2024 на 10:00 год.
19.09.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 17.10.2024 до 14:00 год.
Ухвалою суду від 17.10.2024 відкладено розгляд справи на 19.12.2024 на 13:00 год.
Ухвалою суду від 19.12.2024 відкладено розгляд справи на 28.01.2025 на 15:00 год.
28.01.2025 (вхід. № 1045) від представника позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
28.01.2025 (вхід. № 1097) від Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в яких останній посилається на те, що згідно актів від 01.11.2024 року № 177/02.2-14 та № 178/02.2-14 вказано, що "у зв`язку з геометрично не правильним розміщенням відходів на земельних ділянках та особливості рельєфу, площу встановити не вдалося". Однак на момент проведення перевірки і надання вказаних заперечень, жодних відходів по вул. Єдності (Першотравнева) - немає, а несанкціоноване сміттєзвалище ліквідовано до проведення перевірки, тобто до 26.10.2024 року, а отже, предмет спору відсутній.
Суд протокольною ухвалою від 28.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі існує, і шкода в сумі 369 588, 00 грн позивачем не відшкодована. Судом оголошено перерву до 10.04.2025 до 11:00 год.
Ухвалами суду від 10.04.2025 та від 03.06.2025 розгляд справи відкладено на 03.06.2025 на 14:00 год. та на 17.06.2025 на 11:30 год. в зв`язку з повітряною тривогою.
Ухвалою суду 17.06.2025 за клопотанням представника відповідача (вх.№8101 від 17.06.2025) розгляд справи відкладено на 17.07.2025 на 12:30 год.
В судовому засіданні 17.07.2025 представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні 17.07.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
Пункт № 8 припису від 06.09.2019 №61/2/4-23: Вживати заходів для недопущення засмічення та забруднення земельних ділянок на території Опішнянської селещної ради. не виконано, що є порушенням ст. ст. 35, 46 Закону України Про охорону земель.
Зазначена ділянка відповідно до даних Публічної кадастрової карти України є несформованою.
Документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою під сміттєзвалищем на території Опішнянської селищної ради, відсутні.
Опішнянською селищною радою не вжито заходів для ліквідації виявлених стихійних, несанкціонованих звалищ твердих побутових відходів, що є порушенням ст. 19 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст. 21 Закону України Про відходи.
05.07.2021 (у межах строку проведення позапланової перевірки) Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища із залученням секретаря Опішнянської селищної ради складений Акт від 05.07.2021.
05.07.2021 (у межах строку проведення позапланової перевірки) Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища складений Детальний опис від 05.07.2021 засмічення земельної ділянки.
Недопущення засмічення та забруднення земельних ділянок на території Опішнянської селищної ради." (п. 7 Припису від 19.07.2021 № 30/02.4-23).
Як вбачається з матеріалів справи шкода, завдана засміченням земельних ділянок через порушення природоохоронного законодавства, складає 369 588,00 грн.
З огляду на відсутність сплати відповідачем нарахованої суми шкоди, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з даним позовом.

Відповідач заперечує проти позову, а саме, не погоджується з визначеним позивачем розміром нормативної грошової оцінки земельної ділянки у межах селища Опішня, оскільки вказана земельна ділянка не була сформована на період проведення перевірки, а тому не мала конкретно визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Так, відповідач зазначає, що відповідно до п. 5.2. Методики, основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.
Згідно з п. 5.7.2. Методики довідку про віднесення земельної ділянки, що зазнала засмічення, до категорій за цільовим призначенням надають територіальні органи Держгеокадастру.
Також, відповідач зазначає, що зі змісту вказаного листа не вбачається, щодо якої саме земельної ділянки №1, АДРЕСА_1 , № 3, №4 надавалася відповідь. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що зазначені у вказаному листі відомості, стосуються саме тих земельних ділянок, які належали відповідачу на момент проведення перевірки та на яких було виявлено засмічення.
Отже, розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням земельної ділянки відходами, здійснено позивачем із порушеннями вимог чинного законодавства.
Також відповідач вважає, що самостійно - достатньою підставою для розуміння безпідставності заявлених позовних вимог є те, що позивачем надано розрахунок шкоди від засмічення чотирьох земельних ділянок, у яких відсутнє взагалі обгрунтування змінних величин, які є основними у обрахунках. Так, у всіх чотирьох розрахунках величина Пдз - площа засміченої ділянки визначена за "Актом про засмічення земель та матеріалами спеціальних вишукувань", однак матеріали спеціальних вишукувань відсутні у матеріалах розгляду судової справи, жодні відомості про дослідження відсутні. Джерелами одержання показника Перемінна величина "Гоз" (нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що зазнала засмічення) у всіх чотирьох розрахунках визначені "за витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки". Однак у матеріалах справи відсутній жодний витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідач також зазначає, що факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і як наслідок, виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Відтак позивачу необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, чого останнім зроблено не було.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Предметом розгляду даного спору слугує встановлення наявності/відсутності у діях відповідача порушення природоохоронного законодавства і, як наслідок, визначення обґрунтованості заявлених до стягнення грошових коштів за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Приписами статті 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законом України "Про відходи", Законом України "Про охорону земель", Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.
Положеннями ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України. Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров`я і життя людей.
Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується.
Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 2. Закону України Про охорону земель, об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Згідно з приписами ст. 35 Закону України Про охорону земель власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції: б) координують діяльність підприємств, установ та організацій, розташованих на території відповідно села, селища, міста, незалежно від форм власності та підпорядкування; в) організують розробку місцевих екологічних програм; е) організують управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення на своїй території; є) формують і використовують місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів; ж) погоджують поточні та перспективні плани роботи підприємств, установ та організацій з питань охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів; з) забезпечують систематичне та оперативне інформування населення, підприємств, установ, організацій та громадян про стан навколишнього природного середовища, захворюваності населення; і) приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до цього та інших законів України.
Згідно зі ст.20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства. ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів.
Згідно із ст. 1 Закону України Про відходи будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення, є відходами.
Відповідно до ст. 21 Закону України Про відходи (чинний на момент виникнення правовідносин), органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; з) здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; и) ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; і) сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; ї) здійснення інших повноважень відповідно до законів України; й) надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; м) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.
Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 35 Законом України Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі та додержання операторами вимог законодавства у сфері реєстрації викидів та перенесення забруднювачів і відходів.
До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про поводження з відходами (абз. 17 пункту а) частини першої статті 20-2 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища").
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 зазначеного Положення № 275 Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 30 (далі Положення № 30), Державна екологічна інспекція Центрального округу (далі Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Полтавської та Черкаської областей.
Відповідно до пункту 10 Положення № 30 Інспекція наділена повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.
Отже, Інспекція в цьому випадку є органом, уповноваженим державою здійснювати функції державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема, на території Полтавської області та наділена повноваженнями щодо звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 06-28/525 від 16.07.2021 та припис № 30/02.4-23 від 19.07.2021 року Державної екологічної інспекції Центрального округу відповідачем не оскаржувалися та не були визнані незаконними чи скасовані, тому вони є чинними.
Також зазначене правопорушення відображене в детальному описі засмічення земельної ділянки від 05.07.2021 року, в якому вказано, що частина земельної ділянки покрита твердим покриттям (асфальт), засмічення відбулось на 4 земельних ділянках відходами комунальними змішаними (міськими) код 7720.3.1.01 відповідно ДК-005-96.
Відходи розміщені на відкритому грунті.
1 (перша) земельна ділянка площею 234 м2 (26х9) та об`ємом V=103,5 м3 .
2 (друга) земельна ділянка площею 760 м2 та об`ємом V=1558 м3 .
3 (третя) земельна ділянка площею1543,5 м2 та об`ємом V=3087 м3 .
4 (четверта) земельна ділянка площею 1515 м2 та об`ємом V=3030 м3 .
Вимірювання здійснювалися рулеткою вимірювальною SIGMA № 1, свідоцтво про калібрування реєстраційний номер 12-01/0321 К, дата реєстрації 29.04.2021, дата калібрування 29.04.2021, рекомендований міжколібрувальний інтервал 12 місяців.
Отже, основним доказом є акт перевірки, в якому зафіксований факт правопорушення. Акт перевірки відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", є документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища (висновки Верховного Суду України в постановах від 26.05.2022 у справі 922/2317/21, від 26.07.2022 у справі № 924/883/21).
Вимоги щодо зберігання та видалення відходів встановлені ст. 33 Закону України Про відходи. Так, згідно із приписами ч. 4 ст. 33 Закону України Про відходи зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно- заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України (ч. 7 ст. 33 Закону України Про відходи).
Відповідно до ст. 43 Закону України Про відходи, яка кореспондується зі ст. 56 Закону України Про охорону земель, підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.
Приписами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Правове регулювання цивільно-правової відповідальності за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Юридичною підставою відповідальністю, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно - правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 17.04.2018 року по справі № 909/285/16, від 04 травня 2022 року по справі № 922/3228/20.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
За результатами проведення перевірки дотримання Опішнянською селищною радою вимог природоохоронного законодавства складено Акт № 06-28/525 від 16.07.2021 та зафіксовано виявлені порушення.
Відповідач вказує, що позивачем в матеріалах перевірки не зазначено відомостей на підтвердження висновку про розміщення відходів саме на відкритому ґрунті, зокрема матеріали ґрунтових досліджень, акти відбору проб та протоколи вимірювань, а також не встановлено відповідними доказами, що таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Також, з матеріалів справи вбачається відсутність факту дослідження хімічного складу ґрунту з метою доведення того, що розміщення об`єктів на земельній ділянці призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.
На дане твердження відповідача суд зауважує, що в позові ставиться питання про відшкодування шкоди, завданої засміченням земель, а не забрудненням земель чи грунтів.
Поняття "засмічення земель", "забруднення земель чи грунтів" наведені у Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171 (у редакції наказу Мінприроди 04.04.2007 № 149), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за № 285/2725) (далі - Методика).
Так, забруднення земель - накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін (абз. 6 п. 2 Методики). Наявність таких речовин і їх вплив на землю необхідно додатково встановлювати науковими та іншими дослідженнями, експертизами тощо.
Забруднення ґрунтів - накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості (абз. 7 п. 2 Методики). Наявність таких речовин і їх вплив на грунти необхідно додатково встановлювати науковими та іншими дослідженнями, експертизами тощо.
Засмічення земель - це наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів (абз.8 п.2 Методики). На територіях земельних ділянок перевіркою виявлені відходи комунальні змішані, код 7720.3.1.01).
Відповідно до пункту 3.1 Методики встановлено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників.
При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшення вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого грунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).
Із цього випливає, що в разі забруднення земель необхідно довести факт такого забруднення шляхом надання доказів, які підтверджуються наявність шкідливих забруднюючих речовин в концентраціях, які шкодять грунту і навколишньому природному середовищу.
Між тим, згідно з пунктом 3.2 Методики, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому грунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.
Факт наявності відходів на земельній ділянці, які можуть призвести до забруднення навколишнього природного середовища є достатнім для визнання цих земель засміченими. При цьому в уповноваженого органу або особи не виникає обов`язку доводити факт забруднення, оскільки ця норма містить альтернативний характер, тобто допускає як забруднення так і можливість такого забруднення, якого наразі немає.
Зміст даної Методики для притягнення особи до відповідальності за засмічення земельної ділянки не потребує дослідження хімічного складу грунту та доведення факту забруднення земель.
Ознакою засмічення в розумінні даної Методики, як підстави для нарахування суми збитків, є ймовірність самого лише забруднення, що виключає необхідність встановлення факту та ступеня забруднення земельної ділянки.
Засмічення земель, забруднення грунтів, забруднення земель є окремими складовими частинами системи забруднення довкілля.
За даних обставин, суд дійшов висновку про безпідставність посилання відповідача на відсутність факту дослідження хімічного складу ґрунту з метою доведення того, що розміщення об`єктів на земельній ділянці призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.
Доказів відсутності порушень, встановлених актом перевірки від 16.07.2021 №06-28/525, Опішнянською селищною радю суду не надано.
Крім того, суд зазначає, що факти порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства про поводження з відходами зафіксовано позивачем в Акті № 06-01-04/771 перевірки дотримання Опішнянською селищною радою вимог природоохоронного законодавства від 03.09.2019 (припис від 06.09.2019 № 61/2/4-23), а також в Акті № 06-28/128 перевірки дотримання Опішнянською селищною радою вимог природоохоронного законодавства від 21.02.2020 (припис від 27.02.2020 № 17/2/4-23).
Протиправна поведінка відповідача виражена у протиправному невиконанні вимог ст. 21 ЗУ "Про відходи", в нездійсненні профілактичних, управлінських, контролюючих тощо заходів), що призвело до засмічення земель.
Шкода виражена в існуванні в навколишньому природному середовищі предметів, речовин тощо, сторонніх для земельної ділянки.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою -факт існування шкоди навколишньому природному середовищу, є безпосереднім наслідком бездіяльності відповідача.
Вина відповідача виражена у формі бездіяльності.
За даних обставин, матеріалами справи підтверджується, що дії (бездіяльність) відповідача є порушенням ст. 19 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища та ст. 21 Закону України Про відходи.
Внаслідок дій відповідача, Інспекцією визначено, що державі заподіяно збитки.

При цьому, суд зазначає, що питання правильності розрахунку збитків, заявленого до стягнення з відповідача, підлягає дослідженню.
Державною екологічною інспекцією Центрального округу здійснено розрахунок розміру шкоди від засмічення земель, який проведено відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища 27.10.1997 № 171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 № 285/2725 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 241 від 04.11.2020).
Згідно з відомостями, викладеними в листі від 28.07.2021 № 11-16-0.10-5461/2-21, надісланого Головним Управлінням Держгеокадастру у Полтавської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки не визначена.
Щодо земельних ділянок, грошова оцінка яких не проведена, застосовується нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (п. 4.7.1. Методики).
Грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5.5.1, 5.5.2 Методики).
Для розрахунку розміру шкоди від засмічення земель застосована формула 6:
Ршз = А x Б x Гоз x Пдз x Кзз x Кег,
де Ршз - розмір шкоди від засмічення земель, грн;
А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;
Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки відходами дорівнює
15, а небезпечними відходами - 300.
Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн/кв. м;
Пдз - площа засміченої земельної ділянки кв. м;
Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 5;
Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Так, позивач у позові та доданому розрахунку зазначає, що земельна ділянка площею 234 м2, засмічена відходами комунальними змішаними - код 7720.3.1.01 згідно ДК 005-96, загальним об`ємом 103,5 м3, які розміщені на відкритому ґрунті.
№ з/п Показники Позначення показника Джерела одержання або розрахунок показника Значення показника (коефіцієнта) 1 2 3 4 5
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (у позові),
1. Площа засміченої ділянки, кв.м. Пдз За актом про засмічення земель та за матеріалами спеціальних вишукувань 234
2. Об`єм відходів, куб. м. Ов 103,5.
3. Питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення А Постійна величина 0,5.
4. Коєфіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 15, а небезпечними (токсичними) відходами 300 Б Перемінна величина 15.
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (проіндексована), грн. кв. м. Гоз За витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3,04
6. Коєфіцієнт засмічення земельної ділянки Кзз Додаток 5 4
7. Коєфіцієнт еколого-господарського значення земель Кег Додаток 2 1,0
8. Розмір шкоди, грн. Ршз Формула (6) 21 340,08
Ршз = 0,5 x 15 x 3,04 x 234 х 4 x 1,0 = 21 340,80 грн. (двадцять одна тисяча триста сорок гривень 80коп.).

Так, позивач у позові та доданому розрахунку зазначає, що земельна ділянка площею 760 м2, засмічена відходами комунальними змішаними - код 7720.3.1.01 згідно ДК 005-96, загальним об`ємом 1558,5 м3, які розміщені на відкритому ґрунті.
№ з/п Показники позначення показника Джерела одержання або розрахунок показника Значення показника (коефіцієнта) 1 2 3 4 5
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (у позові),
1. Площа засміченої ділянки, кв.м. Пдз За актом про засмічення земель та за матеріалами спеціальних вишукувань 760
2. Об`єм відходів, куб. м. Ов 1558,3.
3. Питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення А Постійна величина 0,5.
4. Коєфіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 15, а небезпечними (токсичними) відходами 300 Б Перемінна величина 15.
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (проіндексована), грн. кв. м. Гоз За витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3,04
6. Коєфіцієнт засмічення земельної ділянки Кзз Додаток 5 4
7. Коєфіцієнт еколого-господарського значення земель Кег Додаток 2 1,0
8. Розмір шкоди, грн. Ршз Формула (6) 69 312,00
Ршз = 0,5 x 15 x 3,04 x 760 х 4 x 1,0 = 69 312,00 грн. (шістдесят дев`ять тисяч триста дванадцять гривень 00коп.).

Так, позивач у позові та доданому розрахунку зазначає, що земельна ділянка площею 1543,5 м2, засмічена відходами комунальними змішаними - код 7720.3.1.01 згідно ДК 005-96, загальним об`ємом 3087 м3, які розміщені на відкритому ґрунті.
№ з/п Показники позначення показника Джерела одержання або розрахунок показника Значення показника (коефіцієнта) 1 2 3 4 5
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (у позові),
1. Площа засміченої ділянки, кв.м. Пдз За актом про засмічення земель та за матеріалами спеціальних вишукувань 1543,5
2. Об`єм відходів, куб. м. Ов 3087.
3. Питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення А Постійна величина 0,5.
4. Коєфіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 15, а небезпечними (токсичними) відходами 300 Б Перемінна величина 15.
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (проіндексована), грн. кв. м. Гоз За витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3,04
6. Коєфіцієнт засмічення земельної ділянки Кзз Додаток 5 4
7. Коєфіцієнт еколого-господарського значення земель Кег Додаток 2 1,0
8. Розмір шкоди, грн. Ршз Формула (6) 140 767,2
Ршз = 0,5 x 15 x 3,04 x 1543,5 х 4 x 1,0 = 140 767,20 грн. (сто сорок тисяч сімсот шістдесят сім гривень 20коп.).

Так, позивач у позові та доданому розрахунку зазначає, що земельна ділянка площею 1515 м2, засмічена відходами комунальними змішаними - код 7720.3.1.01 згідно ДК 005-96, загальним об`ємом 3030 м3, які розміщені на відкритому ґрунті.
№ з/п Показники позначення показника Джерела одержання або розрахунок показника Значення показника (коефіцієнта) 1 2 3 4 5
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (у позові),
1. Площа засміченої ділянки, кв.м. Пдз За актом про засмічення земель та за матеріалами спеціальних вишукувань 1515
2. Об`єм відходів, куб. м. Ов 3030
3. Питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення А Постійна величина 0,5.
4. Коєфіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 15, а небезпечними (токсичними) відходами 300 Б Перемінна величина 15.
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (проіндексована), грн. кв. м. Гоз За витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3,04
6. Коєфіцієнт засмічення земельної ділянки Кзз Додаток 5 4
7. Коєфіцієнт еколого-господарського значення земель Кег Додаток 2 1,0
8. Розмір шкоди, грн. Ршз Формула (6) 138 168,00
Ршз = 0,5 x 15 x 3,04 x 1515 х 4 x 1,0 = 138 168,00 грн. (сто тридцять вісім тисяч сто шістдесят вісім гривень 00коп.).

Загальна шкода від засмічення земель, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, становить:
Ршз(заг)= 21 340,80+69 312,00+140 767,20+138 168,00 = 369 588, 00 грн. (триста шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 00 коп.)

Факти існування засмічення земельних ділянок встановлені перевіркою, зафіксовані відповідними актами.
Станом на момент вирішення спору матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем збитків у сумі 369 588,00 грн.
Належними, допустимими, достовірними доказами у справі є акти, приписи, інші документи, складені за результатами проведення планового і позапланового заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання Опішнянською селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, інші документи, які залучені до матеріалів перевірки.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач не спростував вимоги та доводи позивача, та не надав суду відповідні докази, які свідчать про відшкодування ним шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі у розмірі 369 588,00 грн.
За результатами дослідження наданих доказів, господарський суд дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача шкоди в сумі 369 588,00 грн, а отже, про задоволення їх в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача
Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.07.2025

Суддя Солодюк О.В.