РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025Справа № 910/3088/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Батій О. В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «РВС Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Структура Груп»

про стягнення 9 272 862,92 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Колісник Ю.В.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство «РВС Банк» (далі - АТ «РВС Банк», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Структура Груп» (далі - ТОВ «А-Структура Груп», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 9 272 862,92 грн за кредитним договором № КЛ-103134/2-980 від 19.09.2023.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення позичальником (відповідачем) зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення коштів за кредитним договором № КЛ-103134/2-980 від 19.09.2024, внаслідок чого у ТОВ «А-Структура Груп» утворилась заборгованість.

У позові АТ «РВС Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 8 000 000,00 грн та заборгованість за процентами у сумі 1 272 862,92 грн, що разом складає 9 272 862,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.05.2025, суд закрив підготовче провадження, призначив справу розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його позиція з приводу поданого позову суду невідома. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, враховуючи положення ч. 3 ст. 202 ГПК України, за змістом яких суд розглядає справу за відсутності учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 19.09.2023 між АТ «РВС Банк» (кредитодавець) та ТОВ «А-Структура Груп» (позичальник) був укладений договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії № КЛ-103134/2-980 (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а позичальник зобов`язується отримати кредит/транш кредиту, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом/траншем кредиту, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невід`ємну частину договору.

Відповідно до п. 1.1 договору під терміном «відновлювальна кредитна лінія» розуміється відклична кредитна лінія, при якій ліміт кредитування визначається у вигляді максимальної суми кредитних коштів, що може знаходитися у користуванні позичальника на будь-яку дату протягом строку дії цього договору. У разі часткового або повного повернення кредиту/траншу кредиту позичальник може повторно отримати кредит/транш кредиту в межах зазначеного ліміту протягом строку (терміну) кредитної лінії на умовах і в порядку, що передбачений цим договором. Під терміном «транш кредиту» розуміється кожна окрема частина кредиту, що може бути надана або надана кредитодавцем позичальнику в рамках ліміту відновлювальної відкличної кредитної лінії на умовах цього договору.

Пунктом 1.1.1 кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії у сумі 8 000 000,00 грн. Термін остаточного повернення кредиту 18.09.2024 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством (п. 1.1.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.1.3 договору процентна ставка за користування кредитом/траншем кредиту - 23% річних та визначається додатковими договорами до цього договору при видачі кожної частини кредиту/траншу кредиту, в межах ліміту кредитної лінії.

Кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів. В будь-якому випадку позичальник не може використовувати кредит/транш кредиту на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України або його установчими документами (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.2 кредитного договору передбачено, що кошти кредиту/траншу в межах ліміту за кредитною лінією надаються у безготівковій формі шляхом: їх перерахування на користь контрагентів позичальника (постачальників, продавців, виконавців робіт тощо) відповідно до укладених з ними договорів (виставлених рахунків, накладних тощо), копії яких додаються до заяви; та (або) їх перерахування на поточний рахунок позичальника відповідно до заяви; та (або) в іншому порядку, що зазначається позичальником, виходячи із цільового призначення кредиту/траншу кредиту у заявах.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту/траншу кредиту у валюті кредиту/траншу кредиту платіжними інструкціями на відкритий йому позичковий рахунок не пізніше терміну (строку), вказаного в п. 1.1.2 цього договору.

Моментом (днем) надання кредиту/траншу кредиту вважається день перерахування грошових коштів на рахунки, визначені відповідно до умов 2.2 цього договору та підтверджується випискою з позичкового рахунку. Моментом (днем) повернення кредиту/траншу кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього договору вважається день зарахування відповідних сум на позичковий та інші рахунки, зазначені в цьому договорі та підтверджується випискою з позичкового рахунку (п. 2.5, 2.6 кредитного договору).

Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит/траншу кредиту відповідно до умов п. 2.4 цього договору зі сплатою процентів за фактичний строк користування, сплатою штрафних санкцій при порушенні умов договору, інших платежів, що передбачені цим договором.

Згідно з п. 7.9 кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Пунктом 1 додаткового договору № 1 від 19.09.2023 до кредитного договору сторони погодили, що в межах ліміту кредитування кредитодавець надає позичальнику транш/кредит в сумі 8 000 000,00 грн на поповнення обігових коштів, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «РВС Банк» (код банку 339072).

Відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 від 19.09.2023 до кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю транш/кредит, який надається згідно цього додаткового договору, але не пізніше 18 вересня 2024 року.

Згідно з п. 3 додаткового договору № 1 від 19.09.2023 до кредитного договору за користування траншем/кредитом позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю проценти в розмірі 23,0% річних. Транш/кредит надається не пізніше 3 (трьох) банківських днів після набуття чинності цього додаткового договору (п. 4 додаткового договору № 1 від 19.09.2023 до кредитного договору).

Також встановлено, що 28.09.2023 між АТ «РВС Банк» (заставодержатель) та ТОВ «А-Структура Груп» (заставодавець) був укладений договір застави рухомого майна № ДЗТО-103134/1-980, пунктом 1 якого визначено, що заставою за цим договором забезпечується виконання ТОВ «А-Структура Груп» зобов`язань за кредитним договором № КЛ-103134/2-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 19.09.2023 з усіма подальшими змінами і доповненнями до нього. Відповідно до п. 1.2 договору застави предметом застави є рухоме майно - товари в обороті (генератори), перелік якого (-их) викладений у додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов кредитного договору банк перерахував позичальнику кредитні кошти на загальну суму 8 000 000,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 19.09.2023 по 11.03.2025

Проте відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повного повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 8 000 000,00 грн

Окрім того позивачем нараховано позичальнику проценти за користування кредитними коштами за період з 19.09.2023 по 10.03.2025 в сумі 1 272 862,92 грн (з урахуванням часткової сплати).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Водночас зі змісту п. 2.7 кредитного договору вбачається, що проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються кредитодавцем наступним чином: проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку до моменту фактичного повернення кредиту/траншу кредиту (в тому числі і за період прострочення терміну (строку) остаточного погашення кредиту/траншу кредиту, зазначеного в п. 1.1.2 цього договору). Проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно з п. 1.1.3 цього договору. Проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році (або 360 днів у році - для кредиту в іноземній валюті) та календарна кількість днів у місяці (п. 2.7.5 кредитного договору).

За змістом 2.7.8 кредитного договору нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день настання терміну (строку) остаточного повернення кредиту/траншу кредиту, зазначеного у п. 1.1.2 цього договору, а у випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за кредитом/траншем кредиту в такий день або здійснить дострокове повернення загальної заборгованості за кредитом/траншем кредиту - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом/траншем кредиту.

Пунктом 2.7.9 кредитного договору визначено, що клієнт зобов`язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом/траншем кредиту до повного фактичного виконання клієнтом зобов`язань за кредитом/траншем кредиту. При цьому розмір процентної ставки для клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за кредитом/траншем кредиту, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюється на рівні процентної ставки за кредитом/траншем кредиту, яка визначена умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.8 кредитного договору проценти за користування кредитом/траншем кредиту сплачуються наступним чином: проценти, нараховані за місяць відповідно до п. 2.7 цього договору, позичальник зобов`язаний сплачувати на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у кредитодавця, щомісяця, не пізніше 10 (десятого) календарного числа місяця, наступного за тим. за який вони нараховані. Якщо день сплати позичальником процентів припадає на вихідний або святковий (неробочий) день, сплата позичальником процентів здійснюється в наступний банківський день, що слідує за вихідним або святковим (неробочим) днем (п. 2.8.1); проценти, нараховані за місяць, в якому закінчується строк користування кредитом/траншем кредиту, повинні бути сплачені не пізніше дня остаточного повернення кредиту/траншу кредиту, встановленого в п. 1.1.2. цього договору (п. 2.8.3).

У постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки:

- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України;

- якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України;

- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

У даному випадку позивачем було здійснено нарахування ТОВ «А-Структура Груп» процентів у відповідності до умов договору як у межах погодженого сторонами строку кредитування, так і поза межами строку кредитування (відповідно до п. 2.7 договору) в загальній сумі 1 272 862,92 грн, яких позичальник не сплатив, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з рахунку позичальника, розрахунками заборгованості по процентах за користування кредитом у заявленому розмірі.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі у сумі 1 272 862,92 грн за період з 19.09.2023 по 10.03.2025 суд вважає обґрунтованими.

Також з матеріалів справи вбачається, що 06.12.2024 позивачем було направлене на адресу відповідача повідомлення № 4136/24-БТ про порушення умов кредитного договору, в якому банк просив ТОВ «А-Структура Груп» протягом 30 днів з дати направлення даного повідомлення усунути порушення за кредитним договором та сплатити заборгованість за тілом кредиту в сумі 8 000 000,00 грн і заборгованість за процентами, а в разі невиконання цієї вимоги банк попередив про звернення стягнення на предмет застави.

Зазначена вимога була отримана відповідачем 09.12.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 910, однак, залишилась без відповіді та задоволення.

Крім того матеріали справи свідчать, що з огляду на порушення ТОВ «А-Структура Груп» зобов`язань за кредитним договором представники АТ «РВС Банк» здійснили виїзд за місцем зберігання заставного майна (генераторів у кількості 1 080 шт.) з метою його інвентаризації. Проте з акту перевірки такого майна вбачається, що допуск до складських приміщень, де знаходилось майно, відсутній, а представники служби безпеки оператора складів ДП «Шенкер» жодної інформації з цього приводу не надали.

Отже судом встановлено, що обов`язку зі сплати кредитної заборгованості у спірних відносинах відповідачем не виконано, доказів повернення одержаного кредиту у повному обсязі, а також належної сплати процентів за користування кредитом в установлених порядку та розмірі, відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Установивши порушення відповідачем договірного зобов`язання та перевіривши розрахунок позивача щодо наявної у ТОВ «А-Структура Груп» заборгованості, суд встановив, що він є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 8 000 000,00 грн та заборгованість зі сплати процентів у сумі 1 272 862,92 грн.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги АТ «РВС Банку повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «РВС Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Структура Груп» про стягнення 9 272 862,92 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Структура Груп» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 30/32, ідентифікаційний код 44476165) на користь Акціонерного товариства «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ідентифікаційний код 39849797) заборгованість за кредитом у сумі 8 000 000 (вісім мільйонів) грн. 00 коп., заборгованість за процентами в сумі 1 272 862 (один мільйон двісті сімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 92 коп. та судовий збір у сумі 111 274 (сто одинадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 35 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 17 липня 2025 року.

Повне рішення складено 25 липня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.