УХВАЛА

м. Київ

28.07.2025Справа № 910/9304/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела»

про забезпечення позову

у справі № 910/9304/25

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагард»

про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 3603 від 27.09.2021, укладеного між ТОВ «Діамант-центр» та ТОВ «Лагард».

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагард» про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 3603 від 27.09.2021, укладеного між ТОВ «Діамант-центр» та ТОВ «Лагард».

Також, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт на нежитлове приміщення №8/1, площею 67,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 6/7-А, номер відомостей про речове право 44180915, зареєстроване за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛАГАРД» (01021, Україна, м. Київ, пров. Мар`яненка, будинок, 9, офіс, 3, ) рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр О.С про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60615725 від 27.09.2021 22.07.2025 на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №3602 від 27.09.2021, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи власну заяву про забезпечення позову, заявник вказує на наступне.

06 березня 2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук Оленою Борисівною проведено державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» на нежитлове приміщення загальною площею 67,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 6/7-А, приміщення № 8/1.

16 червня 2020 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоповерхового житловим комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6/7А (далі - Багатоквартирний будинок) створено ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Л-КВАРТАЛ ВАЦЛАВА ГАВЕЛА». Об`єднання зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.06.2020, запис №0042587.

27 вересня 2021 за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного між ТОВ «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» та ТОВ «ЛАГАРД», нежитлове приміщення № 8/1 загальною площею 67,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 6/7-А, передано у власність ТОВ «ЛАГАРД»

Заявник зазначає, що ОСББ «Л-Квартал Вацлава Гавела» звертається до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про визнання недійсним вказаного Договору, скасування рішення про державну реєстрацію та про усунення перешкод у користуванні спільним майном, в той же час, у період розгляду справи ТОВ «Лагард» буде мати можливість здійснити відчуження спірного приміщення, що в подальшому унеможливить ефективний захист, або ж поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки ним можуть вчинятися дії направлені на реалізацію такого приміщення.

Таким чином, заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до передачі приміщення № 8/1 у власність інших осіб, його подальшого відчуження, а тому невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до унеможливлення виконання рішення суду та поновлення майнових прав співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, оскільки не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд зазначає, що обґрунтування необхідності забезпечення позову згідно поданої заяви фактично зводиться до припущень заявника щодо можливого виникнення ризиків, а не їх наявності станом на дату подання заяви про забезпечення позову, що суперечить інституту забезпечення позову, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено наступні позовні вимоги:

1) визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №3603 від 27.09.2021, що знаходиться за адресою: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6/7А, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛАГАРД», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр Оксаною Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №3603;

2) скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дячук Олени Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45932280 від 13 березня 2019 року 14:46:32, номер запису про право власності 30671428 щодо державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» на нежитлове приміщення №8/1 загальною площею 67,9 кв. м., розташоване за адресою: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6/7А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000;

3) зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛАГАРД» усунути ОБ`ЄДНАННЮ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Л-КВАРТАЛ ВАЦЛАВА ГАВЕЛА» перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням насосної станції площею 95,7 кв.м. багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавала, 6/7А, частину якого займає нежитлове приміщення №8/1 загальною площею 67,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 6/7А, номер запису про право власності 44180915, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, шляхом забезпечення безперешкодного доступу.

В той же час, з огляду на заявлені позивачем позовні вимоги, обраний позивачем спосіб забезпечення позову за відсутності жодних доказів вчинення будь-яких дій відповідачем з метою унеможливлення виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, предметом якого є наведені вище позовні вимоги, не спрямований на досягнення мети інституту забезпечення позову, і відповідно жодним чином не свідчить про загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення щодо заявлених позовних вимог.

Суд також враховує, що нежитлове приміщення відчужене ТОВ «ДІАМАНТ-ЦЕНТР» на користь ТОВ «ЛАГАРД» ще у 2021 році, і доказів вчинення з того часу жодних дій з метою відчуження нежитлового приміщення, позивачем до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів вчинення дій з 2021 року з метою захисту власного права, на відновлення якого заявлено позов у 2025 році.

Таким чином, наразі позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання саме судового рішення у даній справі.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела» про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-квартал Вацлава Гавела» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.07.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова