31.07.2025Справа № 910/2934/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сек`юріті» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/2934/25
про стягнення 63 596 160 грн
про зобов`язання прийняти товар
Представник сторін: не викликались
Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (далі за текстом - ДП «ДОТ», Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сек`юріті» (далі за текстом - ТОВ «Альфа Сек`юріті», Відповідач) про стягнення 63 596 160 грн невикористаного авансового платежу в межах виконання державного контракту (договору) про закупівлю № 290/07-24-ХП від 04.07.2024 (далі за текстом - Договір).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.04.2025.
02.04.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Альфа Сек`юріті» до ДП «ДОТ», в якій ТОВ «Альфа Сек`юріті» просить суд зобов`язати ДП «ДОТ» прийняти товар у кількості 42 402 штук від ТОВ «Альфа Сек`юріті» згідно з Контрактом.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 зустрічну позовну заяву ТОВ «Альфа Сек`юріті» прийнято суддею до свого провадження, вирішено розгляд зустрічної позовної заяви здійснювати спільно з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 28.04.2025.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі № 910/2934/25 первісний позов ДП «ДОТ» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Альфа Сек`юріті» на користь ДП «ДОТ» заборгованість - 19 829 880 грн та судовий збір - 297 448, 20 грн. У задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Альфа Сек`юріті» задоволено частково, зобов`язано ДП «ДОТ» прийняти товар у кількості 15 312 штук від ТОВ «Альфа Сек`юріті» згідно з Державним контрактом (Договором) про закупівлю №290/07-24-PM від 04.07.2024. Також вказаним рішення стягнуто з ДП «ДОТ» на користь ТОВ «Альфа Сек`юріті» судовий збір в розмірі - 134 500 грн.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

ДП «ДОТ» повернуто з Державного бюджету України судовий збір - 488 368, 44 грн.

16.07.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява ДП «ДОТ» з додатковими доказами понесених витрат та проханням сторони здійснити їх розподіл.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Статтею 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначено у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.07.2025, Відповідач у зустрічному позові заявив про подання додаткових доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до частини 8 статті 129 ГПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до справи надано наступні копії документів:

- ордер серії АА № 1542711 від 31.03.2025;

- витяг з договору про надання правничої допомоги від 07.03.2025, пунктом 8.1 якого сторонами погоджено погодинну оплату роботи адвоката в розмірі 4 000 грн, а також закріплено, що протягом 3-х робочих днів після ухвалення судового рішення, яким закінчується розгляд справи у суді відповідної інстанції Адвокатом складається Акт наданих послуг, який підписується сторонами. В акті зазначається обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги і її вартість з урахуванням витраченого адвокатом часу.

- акт наданих послуг № 1 від 17.07.2025, підписаний адвокатом та клієнтом про надання послуг на суму 50 000 грн;

- платіжна інструкція № 19 від 01.07.2025 на суму 50 000 грн.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 та 2 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення щодо заявлених Відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 вказано Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

З наданих Відповідачем доказів судом встановлено, що Відповідачем та адвокатом погоджено гонорар за оплату послуг адвоката у формі погодинної оплати.

Із наданого Акту наданих послуг № 1 від 14.07.2025 судом встановлено, що визначений адвокатом затрачений час відповідає складності та виду наданої послуги, що тим самим підтверджує співмірність витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

В силу викладеного вище, враховуючи встановлені судом обставини щодо реального понесення Відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог за зустрічним позовом, що за підрахунками суду становить - 18 055, 75 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221 та 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (вул. Дегтярівська, буд. 13/24, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 44830311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сек`юріті» (бул. Лесі Українки, буд. 34, кім. 26, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41298774) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 055 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн 75 коп.

2. У відшкодуванні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

3. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 31.07.2025

Суддя Антон ПУКАС