УХВАЛА

30 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/2278/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду (Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А., Іванов О.Г.)

від 24.04.2025 (повний текст складений 29.04.2025)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор"

про стягнення 3 131 575,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. 24 травня 2024 року Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (далі - Відповідач) про стягнення збитків у сумі 3 131 575,50 грн, завданих неналежним виконанням умов договору від 26.06.2020 №5670/20-Д (УЗ) (далі - Договір).

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не дотримався вимог пункту 3.7 Договору та не здійснював реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у строки, передбачені законодавством та Договором. У зв`язку з цим Позивач був позбавлений можливості сформувати податковий кредит та зменшити податкові зобов`язання на загальну суму 3 131 575,50 грн, що є його збитками.

3. 17 червня 2024 року Відповідач подав зустрічну позовну заяву, у якій просив стягнути з Позивача грошові кошти в сумі 1 110 568,69 грн за порушення ним строків оплати за поставлений товар за Договором, з яких: 223 315,51 грн - три проценти річних, 887 253,18 грн - інфляційні втрати.

4. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 у справі №904/2278/24 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача збитки у розмірі 3 027 973,00 грн та 36 335,68 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

5. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 221 996,77 грн трьох процентів річних, 884 249,70 грн інфляційних втрат та 16 593,70 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

У порядку частини одинадцятої статті 238 та частини одинадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України здійснено зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

Зараховано зустрічні позовні вимоги Відповідача до Позивача про стягнення трьох процентів річних у розмірі 221 996,77 грн, інфляційних втрат у розмірі 884 249,70 грн за порушення строків оплати поставленого товару, а всього - 1 106 246,47 грн, та 16 593,70 грн судового збору в рахунок погашення частини первісних позовних вимог Позивача до Відповідача про стягнення збитків у розмірі 3 027 973,00 грн та судового збору в розмірі 36 335,68 грн.

Після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, ухвалено стягнути з Відповідача на користь Позивача збитки у розмірі 1 921 726,53 грн та судовий збір у розмірі 19 741,98 грн.

Повернуто Позивачу з Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 9 394,73 грн, що був надмірно сплачений згідно з платіжною інструкцією від 08.04.2024 №739591.

6. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 апеляційну скаргу Відповідача задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 у частині стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків у сумі 3 027 973,00 грн та витрат зі сплати судового збору у сумі 36 335,68 грн скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову повністю.

У зв`язку зі скасуванням в зазначеній частині рішення суду першої інстанції ухвалено не здійснювати зустрічне зарахування за первісним та зустрічним позовами в порядку частини одинадцятої статті 238 та частини одинадцятої статті 129 ГПК України.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 про часткове задоволення зустрічного позову залишено без змін.

Здійснено перерозподіл судових витрат у справі. Судові витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову, за винятком надмірно сплаченої суми 9 394,73 грн згідно з платіжною інструкцією від 08.04.2024 №739591, покладено на Позивача.

Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 16 593,70 грн судового збору за подання зустрічної позовної заяви, а також 68 129,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 залишено без змін.

7. У травні 2025 року Позивач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі №904/2278/24, у якій просив скасувати її повністю та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024; стягнути з Відповідача сплачений судовий збір; розгляд касаційної скарги здійснювати за присутності представника Скаржника.

8. Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2025 у справі №904/2278/24 касаційну скаргу Скаржника на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги. Постановлено Скаржнику усунути недоліки, встановлені в ухвалі, у такий спосіб - належним чином обґрунтувати підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

9. 30 червня 2025 року, у межах встановленого Верховним Судом строку, від Скаржника до Суду надійшла заява про усунення недоліків (далі - Заява).

10. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18.06.2025 Скаржник направив до Суду Заяву з доповненнями до касаційної скарги, у тексті яких підставою касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі №904/2278/24 визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та вказав, що приймаючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме: пункти 4, 6, 9, 10 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №520 від 12.12.2019 без урахування висновків, викладених у постановах:

- об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/334/22, стосовно того, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни;

- об`єднаної палати касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, у якій об`єднана палата вирішила відступити від висновку, викладеного у пункті 28 постанови Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №918/216/17, та виснувала, що положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачають можливості включення покупцем товарів / послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи) при цьому покупець зазначених товарів / послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою у редакції, чинній після 01.01.2015, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту. щодо того, що згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на продавця товарів / послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту;

- Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21 щодо того, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Скаржник вважає, що відсутність рішення контролюючого органу про реєстрацію податкових накладних, дата складення яких перевищує 365 днів вказує лише на те, що Відповідачем не було виконано належним чином вимоги Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №520 від 12.12.2019, що призвело до відсутності рішення податкового органу про реєстрацію податкових накладних.

11. 02 липня 2025 року Відповідач через підсистему "Електронний суд" направив до Верховного Суду заяву з запереченнями проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Скаржника у справі №904/2278/24, у якій просить відмовити у відкритті касаційного провадження у зв`язку з необґрунтованістю доводів Скаржника та невиконанням вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

12. Водночас, ураховуючи зазначене вище, Суд дійшов висновку, що Скаржник усунув недоліки касаційної скарги. Отже, відповідно до правил статті 294 ГПК України необхідно відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі №904/2278/24 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 295, частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі №904/2278/24.

2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 вересня 2025 року о 14:00 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань №2 (кабінет №209).

3. Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання його копій та копій доданих документів іншим учасникам справи до 14 серпня 2025 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

6. Витребувати з Господарського суду Дніпропетровської області та/або Центрального апеляційного господарського суду справу №904/2278/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова