СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Харків Справа №905/865/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) Миронов Д.А. (адвокат), свідоцтво серія КС№11133/10 від 22.05.2023 року, довіреність №б/н від 04.06.2025 року;

відповідача не з`явився;

заінтересованої особи (в режимі відеоконференції) Акціонерного товариства «Дашуківські Бентоніти» - Дем`янчук Г.В. (адвокат), ордер серія АА№1528109 від 17.03.2025 року, свідоцтво №000215 від 2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг» (вх.№1405Х/1) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року у справі №905/865/22,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг»,

до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів»,

за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Дашуківські Бентоніти»,

про стягнення 226228,99 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 року у справі №905/865/22 позов ТОВ «Санвіт-Холдінг» задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Завод обважнювачів» на користь ТОВ «Санвіт-Холдінг» основний борг у розмірі 226228,99 грн, судовий збір у розмірі 3393,43 грн.

02.05.2023 року на виконання цього рішення господарським судом видано відповідний наказ.

04.02.2025 року Господарський суд Донецької області одержав заяву ТОВ «Санвіт-Холдінг» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст. 336 ГПК України, в якій останній просив суд звернути стягнення на грошові кошти АТ «Даш-Бент» (), яке має заборгованість перед ПрАТ «Завод обважнювачів» () згідно рішення Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 року у справі №925/731/18, на користь ТОВ «Санвіт-Холдінг» () у розмірі 229622,42 грн в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 року у справі №905/865/22.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року (повний текст складено 10.06.2025 року, суддя Ніколаєва Л.В.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг» у задоволенні заяви від 04.02.2025 року про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву в порядку ст.336 Господарського процесуального кодексу України задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не було надано оцінку всім обставинам справи та зокрема:

- доводам ТОВ «Санвіт-Холдінг», що за договорами постачання електричної енергії неможливе відступлення права вимоги, оскільки це суперечить Закону України «Про ринок електричної енергії», що свідчить про порушення норм матеріального права;

- не надано оцінку, що при відступленні права вимоги не було передано акти приймання-передавання, які є первинним документами та підтверджують заборгованість за договором постачання електричної енергії;

- не прийнято до уваги, що наказ виданий на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22, перебуває на виконанні щодо всієї суми заборгованості та наказ не визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині відступленої суми, а орган виконавчої служби не повідомлений про часткове виконання рішення відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», що фактично безпідставно зменшило активи ПрАТ «Завод обважнювачів» та прямо ускладнює виконання інших рішень, щодо стягнення заборгованості з боржника;

- наказ виданий на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 року у справі №925/731/18 не визнаний таким, що не підлягає виконанню, не перебуває на виконанні, однак строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив та становить три роки, що не позбавляє стягувача можливості пред`явити його до виконання протягом трьохрічного терміну.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 року з урахуванням ухвали суду від 14.06.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року у справі №905/865/22. Встановлено учасникам справи строк протягом якого вони мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/865/22.

Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 18.06.2025 року та 15.07.2025 року.

25.06.2025 року матеріали справи №905/865/22 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Від Акціонерного товариства «Дашуківські Бентоніти» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7864 від 25.06.2025 року), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив колегією суддів досліджено та долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.07.2025 року з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у розгляді справи про що винесено відповідну ухвалу.

Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 18.07.2025 року.

У судовому засіданні 21.07.2025 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Представник АТ «Дашуківські Бентоніти» проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача (Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів») у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд в ухвалах у даній справі повідомляв учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 року зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України «Про виконавче провадження».

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 року у справі №905/1642/19 зазначив, що подана в порядку ст.336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до ст.336 ГПК України, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 року у справі №925/1048/17, від 06.02.2020 року у справі №913/381/18.

Наразі в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 11.09.2019 у справі №902/1260/15, від 06.02.2020 у справі №913/381/18, від 13.10.2020 у справі №913/526/17, від 13.08.2021 у справі №910/20504/16, від 21.09.2022 у справі №910/11124/19, від 11.12.2024 у справі №910/3600/22 сформувалася усталена судова практика щодо застосування положень статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 336 ГПК України.

Верховний Суд у зазначених постановах дійшов висновків про те, що системний аналіз положень статей 53, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем для неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. При розгляді заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватися доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти. При розгляді такої заяви судам необхідно враховувати, що факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, а також з`ясувати обставини відсутності пропуску строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до особи, яка має заборгованість перед ним.

Водночас спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (такий висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.12.2024 року у справі №902/831/23).

Як вже було зазначено, рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 року у справі №905/865/22 позов ТОВ «Санвіт-Холдінг» задоволено та стягнуто з ПрАТ «Завод обважнювачів» на користь ТОВ «Санвіт-Холдінг» основний борг у розмірі 226228,99 грн, судовий збір у розмірі 3393,43 грн.

На виконання цього рішення 02.05.2023 року господарським судом видано наказ зі строком пред`явлення до виконання протягом 3 років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Наказ суду від 02.05.2023 року №905/865/22 перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. (16.06.2023 року відкрито виконавче провадження №72055907). Доказів, які би свідчили про те, що за цим наказом здійснено стягнення, чи рішення суду добровільно виконано, у матеріалах справи відсутні.

У той час, рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.11.2019 року у справі №925/731/18 стягнуто з АТ «Даш-Бент» на користь ПрАТ «Завод обважнювачів» основний борг у розмірі 5281004,16 грн на підставі договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 року та судовий збір у розмірі 79215,06 грн.

На виконання цього рішення 10.03.2020 року господарським судом видано наказ зі строком пред`явлення до виконання до 21.02.2023 року, який у подальшому за заявою АТ «Даш-Бент» визнаний таким, що не підлягає виконанню на підставі ухвали від 10.04.2025 року у справі №925/731/18.

Згідно з рішенням того ж суду від 10.01.2025 року у справі №925/731/18 заяву АТ «Даш-Бент» від 06.08.2020 року про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 04.11.2019 року у справі №925/731/18 за нововиявленими обставинами задоволено частково; рішення у справі від 04.11.2019 року змінено, позов задоволено частково; стягнуто з АТ «Даш-Бент» на користь ПрАТ «Завод обважнювачів» основний борг у розмірі 3391501,87 грн на підставі договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 року та судовий збір у розмірі 50872,53 грн; в решті вимог в позові відмовлено.

На виконання цього рішення 12.02.2025 року господарським судом видано відповідний наказ зі строком пред`явлення - до 04.02.2028 року. Докази, які би свідчили про те, що цей наказ пред`явлений до виконання, за ним здійснено стягнення, чи рішення суду добровільно виконано, у матеріалах справи відсутні.

Як вказує ТОВ «Санвіт-Холдінг», рішення Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 року у справі №925/731/18 підтверджує наявність заборгованості АТ «Даш-Бент» перед ПрАТ «Завод обважнювачів», що, у свою чергу, є підставою для застосування механізму звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст.336 ГПК України.

ТОВ «Дашуківські Бентоніти» заперечує проти задоволення заяви ТОВ «Санвіт-Холдінг» та посилається на те, що заборгованість між ПАТ «Дашуківські бентоніти» та ПрАТ «Завод обважнювачів» відсутня та врегульована договором про зустрічне зарахування вимог.

Так, 25.09.2023 року між ТОВ «Євроенерготрейд» (первісний кредитор) та ТОВ «Укрбентопром» (новий кредитор) укладено договір №25/09 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, згідно з п.2.1 якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки встановлені цим договором.

У відповідності до умов наведеного договору:

- боржник - споживач за договором про постачання електричної енергії, право вимоги до якого відступається за цим договором, а саме: Приватне акціонерне товариство «Завод обважнювачів» (1.1.1),

- заборгованість - частина невиконаних боржником грошових зобов`язань перед первісним кредитором в частині залишку суми заборгованості відповідно до умов договору про постачання електричної енергії, розмір якої визначено в п.2.2 цього договору та підтверджується рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22, яке набрало законної сили (п.1.1.2),

- ціна договору - певна сума грошових коштів, що передається новим кредитором первісному кредитору, як оплата за набуття права вимоги за цим договором, розмір якої визначається сторонами в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1.5),

- документація - оригінали та/або засвідчені копії документів, що стосуються заборгованості боржника, які підтверджують дійсність та наявність права вимоги первісного кредитора до боржника, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника, щодо погашення заборгованості (п.1.1.7),

- розмір заборгованості боржника, що відступається, становить 3700000 грн, що є частиною від усієї суми заборгованості боржника перед первісним кредитором, яка становить 6665093,71 грн (п.2.2),

- право вимоги переходить до нового кредитора з моменту здійснення новим кредитором перед первісним кредитором першого платежу за відступлення права вимоги (ціни договору) згідно з п.4.2 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованості, про що між первісним кредитором та новим кредитором складається акт приймання-передачі права вимоги (п.3.1.3),

- ціна договору складає 3700000 грн (без ПДВ). Ціна договору відповідає розміру заборгованості, що відступається за цим договором (п.4.1),

- новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору, за наступним графіком: перший платіж у розмірі 925000 грн до 01.10.2023; наступний платіж у розмірі 925000 грн протягом одного року, починаючи з 01.10.2023 рівними щомісячними платежами по 77085,34 грн; залишок несплаченої ціни договору у розмірі 1850000 грн протягом десяти років, починаючи з 01.10.2024. Останній платіж має бути сплачений новим кредитором на користь первісного кредитора не пізніше 01.10.2034 (п.4.2),

- в день переходу права вимоги первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає за актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору, документи, що підтверджують право вимоги. Новий кредитор має право запитувати у первісного кредитора додаткову інформацію або документи, що стосуються відступленого права вимоги, порядок та строки надання такої інформації узгоджуються окремо між новим кредитором та первісним кредитором (п.п.5.1, 5.2),

- договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1),

- новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги згідно з п.3.1.3 договору (п.11.2).

За змістом акту прийому-передачі документів від 25.09.2023 року, що є додатком №1 до договору, ТОВ «Євроенерготрейд» передало ТОВ «Укрбентопром» судову копію рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22 (оригінал), договір про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року та додатки до нього (копія).

Як свідчить банківська виписка по рахунку ТОВ «Укрбентопром», у період з 27.09.2023 по 07.10.2024 новий кредитор перерахував на користь первісного кредитора грошові кошти в сумі 1850024,08 грн.

На підставі акту прийому-передачі права вимоги від 25.09.2023 року, що є додатком №2 до договору, первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги заборгованості ПрАТ «Завод обважнювачів» за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року у розмірі 3700000 грн.

27.09.2023 року між ТОВ «Укрбентопром» (первісний кредитор) та АТ «Даш-Бент» (новий кредитор) укладено договір №27/09 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, згідно з п.2.1 якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки встановлені цим договором.

У відповідності до умов наведеного договору:

- боржник - споживач за договором про постачання електричної енергії, право вимоги до якого відступається за цим договором, а саме: Приватне акціонерне товариство «Завод обважнювачів» (1.1.1),

- заборгованість - частина невиконаних боржником грошових зобов`язань перед ТОВ «Євроенерготрейд» в частині залишку суми заборгованості відповідно до умов договору про постачання електричної енергії, розмір якої визначено в п.2.2 цього договору та підтверджується рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22, яке набрало законної сили, право вимоги на яку перейшло до первісного кредитора на підставі договору №25/09 від 25.09.2023 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року та квитанції про оплату на суму 925000 грн (п.1.1.1),

- ціна договору - певна сума грошових коштів, що передається новим кредитором первісному кредитору, як оплата за набуття права вимоги за цим договором, розмір якої визначається сторонами в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1.4),

- документація - оригінали та/або засвідчені копії документів, що стосуються заборгованості боржника, які підтверджують дійсність та наявність права вимоги первісного кредитора до боржника, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника, щодо погашення заборгованості (п.1.1.2),

- розмір заборгованості боржника, що відступається, становить 3700000 грн (п.2.2),

- право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованості, про що між первісним кредитором та новим кредитором складається акт приймання-передачі права вимоги (п.3.1.3),

- ціна договору складає 3700000 грн (без ПДВ). Ціна договору відповідає розміру заборгованості, що відступається за цим договором (п.4.1),

- новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору, протягом десяти років, починаючи з 01.10.2023. Останній платіж має бути сплачений новим кредитором на користь первісного кредитора не пізніше 01.10.2033 (п.4.2),

- в день переходу права вимоги первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає за актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору, документи, що підтверджують право вимоги. Новий кредитор має право запитувати у первісного кредитора додаткову інформацію або документи, що стосуються відступленого права вимоги, порядок та строки надання такої інформації узгоджуються окремо між новим кредитором та первісним кредитором (п.п.5.1, 5.2),

- договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1),

- новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги згідно з п.3.1.3 договору (п.11.2).

За змістом акту прийому-передачі документів від 27.09.2023 року, що є додатком №1 до договору, ТОВ «Укрбентопром» передало АТ «Даш-Бент» договір №25/09 від 25.09.2023 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань (оригінал), договір про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року з додатками (копія), квитанцію про оплату на суму 925000 грн до договору №25/09 від 25.09.2023 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань (копія), рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22 (копія).

Як свідчать банківські квитанції, 05.03.2025 року та 06.03.2025 року АТ «Даш-Бент» перерахувало на користь ТОВ «Укрбентопром» грошові кошти в сумі 800000 грн.

30.09.2024 року та 31.10.2024 року між сторонами були складені акти зарахування зустрічних однорідних вимог на суми 2352700 грн та 2521200 грн, згідно з якими зазначалось, що зобов`язання:

- Акціонерного товариства «Дашуківські Бентоніти» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбентопром» за договором доручення від 01.01.2022 року припиняються в загальній сумі 1973900 грн, за договором №27/09 від 27.09.2023 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року припиняються в загальній сумі 378800 грн та 2521200 грн,

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбентопром» перед Акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» за договором оренди №01/08 від 01.08.2023 року припиняються в сумі 500 грн та 500 грн, за договором оренди комплексу будівель і споруд №01/22 від 01.01.2022 року припиняються в сумі 150000 грн та 5000 грн, за договором оренди транспортних засобів №16-02 від 16.02.2022 року припиняються в сумі 6500 грн та 6500 грн, за договором оренди майна №4 від 16.05.2022 року припиняються в сумі 1200 грн та 1200 грн, за договором поставки №01/07 від 01.07.2023 року припиняються в сумі 2194500 грн та 2508000 грн.

27.09.2023 року Акціонерним товариством «Дашуківські Бентоніти» складено акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого зазначено про припинення зобов`язань на суму 3700000 грн:

- Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» перед Акціонерним товариством «Дашуківські Бентоніти» за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, на підставі договорів №25/09 від 25.09.2023 року, №27/09 від 27.09.2023 року про відступлення права вимоги;

- Акціонерного товариства «Дашуківські Бентоніти» перед Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» за договором №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 року про поставку глини.

28.09.2023 року АТ «Даш-Бент» направило акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог ПрАТ «Завод обважнювачів», про що свідчать опис вкладення у цінний лист та поштова накладна №863.

У відповідності до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

За приписами ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2019 року у справі №755/7423/17 зазначив, що відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). При цьому необхідно враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

У свою чергу процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони, як то і звернення на стягнення на грошові кошти чи майно третьої особи, яка має заборгованість перед боржником, обов`язковою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Відповідними первинними документами є, передусім, договір про відступлення прав вимоги, за наслідком дослідження та аналізу умов якого суд може встановити наявність або відсутність підстав вважати перехід зобов`язань від первісного кредитора до нового, а також встановити обсяг виниклих у боржника перед новим кредитором зобов`язань та моменту відповідного переходу прав.

Так, стаття 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» не містить заборон відступлення права вимоги у заборгованостях за договорами про постачання електричної енергії.

Крім того, щодо цієї заборгованості існує рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2022 року у справі №905/599/22.

Порядок визначений в ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» регулює правовідносини між покупцями електричної енергії та її постачальниками в ході таких правовідносин. При цьому, правовідносини урегульовані договором про відступлення вже не є правовідносинами щодо постачання електричної енергії. В них фактично відступлено заборгованість, крім іншого, яка установлена судовим рішенням.

Відтак, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що внаслідок укладання вказаних договорів, Акціонерне товариство «Дашуківські Бентоніти» набуло зустрічне право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» та здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку норм ст.601 Цивільного кодексу України, ст.203 Господарського кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 року у справі №2-1383/2010 виснувала, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Апеляційний господарський суд зауважує, що договори відступлення права вимоги, акт зарахування зустрічних однорідних вимог, як і договір про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021, що укладений між ТОВ «Євроенерготрейд» та ПрАТ «Завод обважнювачів», не оскаржені (та не оскаржуються), є чинними та не визнані в судовому порядку недійсними.

Одночасно, за умовами п. 3.1.3 договорів відступлення права вимоги №25/09 від 25.09.2023 року, №27/09 від 27.09.2023 року, перехід права вимоги до нових кредиторів (ТОВ «Укрбентопром», АТ «Даш-Бент») пов`язується у першому випадку виключно зі здійсненням першого платежу за відступлення права вимоги (ціни договору) у розмірі 925000 грн (а не повної оплати ціни договору) та складанням акта приймання-передачі права вимоги, у другому з моментом підписання договору та складанням акта приймання-передачі права вимоги.

Тобто, перехід права вимоги до нових кредиторів (ТОВ «Укрбентопром», АТ «Даш-Бент») жодним чином не залежить від передачі документів, що підтверджують право вимоги, зокрема, актів приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, про які зазначає апелянт.

У постанові від 02.11.2021 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд вказав, що передача документів, які засвідчують права, що передаються має на меті перевірку існування у кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків (п.41 постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). Тому обставина не передачі новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані із невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора. Однак відсутність передачі новому кредитору таких документів не може свідчити про відсутність передачі права вимоги взагалі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22 стягнуто з ПрАТ «Завод обважнювачів» на користь ТОВ «Євроенерготрейд» 6665093,71 грн, з яких 5924586 грн борг за електричну енергію за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, 677900,24 грн інфляційні втрати, 62607,47 грн 3% річних, а також судовий збір в розмірі 79981,12 грн.

У подальшому, рішенням Господарського суду Донецької області від 07.03.2024 року у справі №905/42/24 стягнуто з ПрАТ «Завод обважнювачів» на користь ТОВ «Євроенерготрейд» 3% річних у розмірі 194293,97 грн, інфляційні втрати в розмірі 577905,80 грн у зв`язку з неналежним виконанням ПрАТ «Завод обважнювачів» зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року в частині оплати електричної енергії та рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року у справі №905/599/22, а також судовий збір у розмірі 7413,12 грн.

Водночас, у відповідності до договору №25/09 від 25.09.2023 про відступлення права вимоги ТОВ «Євроенерготрейд» відступило на користь ТОВ «Укрбентопром» тільки частину заборгованості за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року, тому залишилося кредитором у виконавчому провадженні, яке відкрито 07.07.2023 року.

За змістом рішення у справі №905/42/24 ТОВ «Євроенерготрейд», звертаючись до суду із вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на всю суму заборгованості, визначено період їх нарахування з 01.07.2022 по 01.09.2023, тоді як відступлення права вимоги від ТОВ «Євроенерготрейд» до ТОВ «Укрбентопром» за договором №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 року відбулося 25.09.2023, що в свою чергу не свідчить про наявність заперечень та невизнання ТОВ «Євроенерготрейд» переходу права вимоги.

При цьому, хоча ТОВ «Євроенерготрейд» і зверталося з позовною заявою в січні 2024 року, але з позовних вимог та з їх періодів у справі №905/42/24 вбачається та підтверджується, що 3% річних та інфляційні втрати нараховувалися тільки до моменту відступлення права вимоги на частину заборгованості ПрАТ «Завод обважнювачів» перед ТОВ «Євроенерготрейд» на ТОВ «Укрбентопром» (25.09.2023 року). Отже судове рішення у справі №905/42/24 навпаки свідчить про наявність договору про відступлення.

Відсутність згадувань про відступлення права вимоги в рішенні Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 року у справі №925/731/18 не може бути розцінено як факт непідтвердження викупу АТ «Дашуківські Бентоніти» заборгованості ПрАТ «Завод обважнювачів» на суму 3700000 грн, оскільки це не було і не могло бути предметом того судового розгляду та оцінки таких обставин в силу стадії ухвалення цього судового рішення.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 року у справі №925/731/18 переглянуто рішення цього ж суду від 04.11.2019 року за нововиявленими обставинами.

Таким чином, в повноваженнях суду під час такого перегляду була виключно оцінка обставин, які повідомляло АТ «Дашуківські Бентоніти» як істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Такі обставини не стосувалися часткового викупу заборгованості ПрАТ «Завод обважнювачів» перед ТОВ «Євроенерготрейд» у вересні 2023 року.

Так в результаті перегляду судового рішення у справі №925/731/18 за нововиявленими обставинами було зменшено заборгованість АТ «Дашуківські бентоніти» перед ПрАТ «Завод обважнювачів» з 5281004,16 грн до 3391501,87 грн, а нововиявленими обставинами було враховано наявність залізничних накладних, про які не було відомо на час розгляду справи та наявність судового рішення про визнання недійсними додаткової угоди та додатку до договору поставки, за яким стягувалася заборгованість.

Таким чином, Господарський суд Черкаської області і не міг у судовому рішенні від 10.01.2025 року надавати оцінку обставинам викупу боргу у 2023 році, оскільки, такі обставини та документи не були предметом судового розгляду та не були аргументами будь-якої із сторін.

Наказ від 10.03.2020 року, виданий на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 04.11.2019 року у справі №925/731/18, за заявою АТ «Даш-Бент» визнаний таким, що не підлягає виконанню на підставі ухвали від 10.04.2025 року у справі №925/731/18. Вказана ухвала наразі є чинною та відсутні докази її скасування в апеляційному порядку. Інший наказ від 12.02.2025 року, виданий на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 04.11.2019 року у справі №925/731/18 від 10.01.2025 року у справі №925/731/18, до виконання не пред`являвся. При цьому, відповідна сторона може такий наказ і не пред`являти до виконання з огляду на відсутність заборгованості, а може звернутися і визнати його таким, що не підлягає виконанню. Тобто наявність наказу не є беззаперечним свідченням існування заборгованості і сторона може на власний розсуд вчинити дії на реалізацію захисту права.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження і не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року у справі №905/865/22 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санвіт-Холдінг» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.05.2025 року у справі №905/865/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.07.2025 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов