СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Харків Справа № 922/4818/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шебелінське» (вх.№652Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2025

у справі №922/4818/24 (суддя Шарко Л.В., повний текст рішення складено та підписано 10.03.2025)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м.Харків,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства «Харківобленерго», м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шебелінське», Харківська область, Куп`янський район, с.Катеринівка,

про стягнення 66.132,54 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шебелинське", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором №762-427 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 66.132,54 грн, а саме: заборгованість за електричну енергію в сумі 64.795,29 грн, 3% річних у сумі 591,17 грн, індексу інфляції у сумі 746,08 грн Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/4818/24 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ТОВ «Шебелінське» на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за договором №762-427 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за електричну енергію в сумі 64.795,29 грн на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , МФО 351823, , 3% річних у сумі 591,17 грн, індексу інфляції у сумі 746,08 грн, витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн на п/р НОМЕР_2 , МФО 351823, ХОУ АТ «Ощадбанк», .

Відповідач - ТОВ «Шебелінське» з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/4818/24; покласти витрати зі сплати судового збору згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України на позивача, зобов`язавши сплатити судовий збір за відповідними реквізитами, зазначеними заявником.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом першої інстанції не враховано форс-мажорні обставини, пов`язані з окупацією території с. Катеринівка Куп`янського району Харківської області, де розташоване майно відповідача, а також факт фізичного позбавлення ТОВ «Шебелінське» можливості користування зазначеним майном у період з 24.02.2022 по вересень 2022 року.

- судом неправомірно проігноровано можливість доведення наявності форс-мажорних обставин іншими доказами, крім сертифіката ТПП України, що суперечить практиці Верховного Суду (постанова від 13.09.2023 у справі №910/7679/22).

- суд не оцінив належним чином докази щодо припинення розподілу електроенергії у квітні 2023 року та виставлення рахунків за електроенергію після фактичного припинення постачання.

- суд безпідставно визнав належним доказом рахунок за серпень 2023 року на 6706 кВт електроенергії, попри те, що договірні відносини були фактично припинені через борг, а розподіл електроенергії призупинено;

- апелянт вказує на численні технічні помилки в тексті рішення (орфографічні неточності, суперечливі формулювання), що вказує на формальний підхід суду до розгляду справи та самоусунення від повноцінної оцінки доказів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4818/24, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/4818/24.

31.03.2025 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Шебелінське» на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/4818/24; розгляд апеляційної скарги визначено здійснювати в порядку письмового провадження без виклику представників сторін.

Через систему Електронний суд від ПрАТ «Харківенергозбут» на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4406 від 08.04.2025), в якому позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач посилається на такі обставини:

- апелянт не надав належних доказів своєчасного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин відповідно до вимог договору (п. 12.4), а подане повідомлення від 16.03.2023 року не є допустимим доказом, оскільки було подане з порушенням строку та без підтверджуючих документів, встановлених Регламентом ТПП України;

- посилання апелянта на листове повідомлення як доказ форс-мажору є безпідставним, оскільки чинне законодавство та договір передбачають виключно засвідчення таких обставин у формі сертифікату ТПП, а не довільних заяв сторони;

- доводи щодо припинення розподілу електроенергії з 12.04.2023 є юридично нерелевантними, оскільки предметом спору є заборгованість за фактично спожиту електричну енергію до цієї дати, а послуги з розподілу були припинені лише 06.06.2023;

- нарахування електроенергії здійснено виключно за періоди фактичного споживання, що підтверджується даними обліку (нарахування за 8 днів квітня та 20 днів жовтня 2022 року), тому посилання апелянта на окупацію як на підставу для звільнення від оплати є необґрунтованим.

Також через систему Електронний суд від АТ "Харківобленерго" на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4866 від 17.04.2025), в якому третя особа по справі також просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Шебелінське» без задоволення.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025, у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О.

Згідно положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 колегія суддів у новому складі прийняла справу №922/4818/24 до свого провадження.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.201, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" (далі Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова), та на умовах Договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Таким чином, ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії, а АТ "Харківобленерго" є оператором системи розподілу.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним Договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового Договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує Договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов Договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Факт акцепту цієї оферти ТОВ «Шебелінське» підтверджується здійсненням оплат та фактичним споживанням електричної енергії. Договірні відносини з постачання електроенергії між сторонами виникли з моменту акцепту оферти (Договір №762-427 від 01.01.2019).

Враховуючи наведені правові норми та те, що ТОВ «Шебелінське» здійснило оплату та фактично споживало електричну енергію, договір про постачання електричної енергії між постачальником універсальних послуг і ТОВ «Шебелінське» вважається укладеним на умовах Договору №762-427 від 01.01.2019, інформація про який була передана від попереднього постачальника АТ «Харківобленерго».

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.13 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії (затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018), розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються на підставі даних, отриманих від адміністратора комерційного обліку у відповідності до Кодексу комерційного обліку, які відображають обсяги поставленої, розподіленої та спожитої електроенергії.

Пунктом 10 Постанови №1268 встановлено, що до запуску електронної платформи «Датахаб» функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку виконує оператор системи розподілу у даному випадку АТ «Харківобленерго».

Відповідно до п.4.3 Правил, адміністратор комерційного обліку надає учасникам ринку необхідні дані для формування платіжних документів, на підставі яких сторони оформляють акти прийому-передачі електричної енергії.

За п. 9.1.1 Кодексу комерційного обліку, обмін даними між учасниками ринку здійснюється у формі електронних документів на договірних засадах.

Отже, розрахунки за спожиту електроенергію відповідають даним приладів обліку, переданих оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго».

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання до комерційної пропозиції №1 від 01.01.2019, опублікованої електропостачальником для малих непобутових споживачів.

ТОВ «Шебелінське» приєдналося до Договору №762-427 про постачання електроенергії за вказаними в заяві-приєднанні об`єктами, підключеними до мереж АТ «Харківобленерго».

Постачальник зобов`язується забезпечити постачання електроенергії для потреб споживача, а споживач оплатити її вартість та інші передбачені платежі (п.2.1 договору);

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.5.8 договору та умови публічної комерційної пропозиції №1);

Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок постачальника, зокрема за послугу розподілу електроенергії. Попередня оплата визначається на основі фактичного обсягу спожитої електроенергії за попередній період, а у випадку нових споживачів або відсутності даних на основі розрахункових значень. Сума попередньої оплати розраховується шляхом множення діючої ціни (включно з постачанням та розподілом) на обсяг електроенергії за відповідний період, при цьому споживач самостійно здійснює оплату до початку наступного розрахункового періоду.

Оплата вартості електроенергії та послуг з розподілу здійснюється у формі попередньої оплати, що розраховується на підставі фактичного споживання у попередньому періоді. Остаточний розрахунок за спожиту електроенергію проводиться на підставі актів приймання-передачі та виставлених рахунків(п.5.9, 5.13 договору, п.3 комерційної пропозиції №1).

Крім того, договір передбачає порядок зарахування авансових платежів, погашення заборгованості та врахування переплат у випадку зміни тарифу.

Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення чинної у відповідному розрахунковому періоді ціни на електричну енергію, що включає вартість постачання та розподілу, на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за попередній період. Попередня оплата сплачується споживачем самостійно до початку найближчого розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється на підставі фактичного обсягу, визначеного за показами розрахункових засобів обліку або шляхом розрахунку, відповідно до виставленого постачальником рахунка, в якому вказуються суми до сплати, зокрема за послугу з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності погодженого графіка погашення заборгованості, а також у випадку, коли у платіжних документах немає посилань на конкретний розрахунковий період або сума оплати перевищує суму за цей період, сплачені кошти постачальник має право зарахувати як погашення найстарішої заборгованості споживача.

У разі зміни тарифів надлишок (переплата) за раніше сплачену, але не використану електроенергію зараховується на особовий рахунок споживача і використовується як авансовий платіж за новими тарифами у наступному розрахунковому періоді.

При цьому укладення та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє його від обов`язку своєчасно оплачувати поточне споживання електричної енергії.

Згідно з п.4 комерційної пропозиції №1, рахунок за спожиту електроенергію має бути наданий споживачу протягом п`яти робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Оплата рахунка здійснюється споживачем у строк не пізніше п`яти робочих днів з моменту його отримання.

Рахунки на оплату надаються споживачу через відповідні структурні підрозділи постачальника. У разі, якщо споживач не отримує рахунки особисто, постачальник зобов`язаний направити їх поштою, при цьому датою отримання рахунка вважається дата його відправлення.

Розрахунки за електричну енергію, включаючи послуги з її розподілу, споживач здійснює шляхом перерахування коштів на спеціалізований банківський рахунок, відкритий у філії ХОУ АТ «Ощадбанк» (), призначений для цільового використання.

При цьому, відповідно до пункту 6.2 укладеного Договору, на споживача покладено зобов`язання забезпечувати вчасне та повне виконання своїх платіжних зобов`язань за спожиту електроенергію згідно з умовами договору постачання.

Відповідно до наданих Підприємством АТ «Харківобленерго» відомостей, Відповідачу було здійснено нарахування за спожиту електроенергію. За підсумками розрахункових періодів було сформовано рахунки за споживання електричної енергії у період з квітня 2022 року по липень 2024 року. Станом на 01.102024 облікове сальдо на початок січня 2023 року склало залишок передоплати у розмірі 209,28 грн (платіжне доручення №844 від 06.01.2022).

Протягом періоду з квітня по грудень 2022 року (включно) фактичне споживання електроенергії Відповідачем відсутнє.

У січні 2023 року відповідачем було спожито 4400 кВт*год електричної енергії на загальну суму 27.695,56 грн. Відповідні рахунок та Акт приймання-передачі електроенергії за січень 2023 року були направлені Відповідачу поштою 10.02.2023, що підтверджується копіями списку згрупованих відправлень і фіскального чека. Оплата цього рахунку мала бути здійснена до 09.02.2023.

У липні 2024 року АТ «Харківобленерго» як оператор системи розподілу виконало коригування обсягів споживання за січень 2023 року у бік зменшення до 3216 кВт*год на суму 20.242,93 грн (включно з ПДВ). Зазначене коригування відображене у рахунку та Акті приймання-передачі електричної енергії за липень 2024 року, який був надісланий споживачу 05.08.2024, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями. Оплатити рахунок відповідач мав до 12.08.2024. Дані коригування підтверджуються Додатком №10 до Договору від 28.11.2018 №19/13979 щодо фактичних (звітних) обсягів закупівлі та постачання електричної енергії, в тому числі з розподілом по майданчиках вимірювання груп А і Б.

Станом на кінець січня 2023 року після здійснених коригувань сума заборгованості склала 7.243,35 грн.

Від лютого 2023 року до липня 2023 року (включно) споживання електроенергії не здійснювалося.

У серпні 2023 року відповідачем було спожито 6 706 кВт*год електроенергії на суму 43.597,39 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі за серпень 2023 року були направлені поштою 08.09.2023, що підтверджується супровідними поштовими документами. Рахунок мав бути сплачений до 15.09.2023.

АТ «Харківобленерго» у липні 2024 року здійснило коригування обсягів спожитої у серпні 2023 року електроенергії, залишивши обсяг у 6 706 кВт*год та суму до сплати 43.597,39 грн (включаючи ПДВ). Зазначені коригування були включені до рахунку та Акту приймання-передачі за липень 2024 року, які були відправлені відповідачу поштовим зв`язком 05.08.2024. Кінцевий строк оплати рахунку 12.08.2024. Це коригування підтверджується Додатком №10 до договору електропостачання №19/13979 від 28.11.2018.

Станом на кінець серпня 2023 року розмір заборгованості з урахуванням коригувань залишився на рівні 7.243,35 грн.

Протягом періоду з вересня 2023 року по червень 2024 року включно споживання електроенергії відсутнє.

Однак у липні 2024 року АТ «Харківобленерго» провело додаткове коригування обсягів електроспоживання за попередні періоди, зокрема:

за квітень 2022 року 685 кВт*год на суму 2.906,27 грн (з ПДВ); за жовтень 2022 року 514 кВт*год на суму 2.824,87 грн (з ПДВ); за листопад 2022 року 857 кВт*год на суму 5.231,05 грн (з ПДВ); за грудень 2022 року 1 127 кВт*год на суму 7.066,24 грн (з ПДВ); за лютий 2023 року 1 070 кВт*год на суму 6.388,82 грн (з ПДВ); за березень 2023 року 1 267 кВт*год на суму 7.645,45 грн (з ПДВ); за квітень 2023 року 1 969 кВт*год на суму 11.922,00 грн (з ПДВ); за травень 2023 року 2 035 кВт*год на суму 11.342,21 грн (з ПДВ); за червень 2023 року 393 кВт*год на суму 2.225,03 грн (з ПДВ).

Усі ці рахунки та акти приймання-передачі електричної енергії за липень 2024 року були відправлені відповідачу поштовим відправленням 05.08.2024, що підтверджується належними поштовими документами. Кінцевий строк оплати за вказаними рахунками 12.08.2024.

Перераховані коригування підтверджуються Додатком №10 до договору постачання електричної енергії №19/13979 від 28.11.2018 щодо фактичних показників купівлі-продажу електроенергії з деталізацією по майданчиках вимірювання (групи А та Б) за період з квітня 2022 року по серпень 2023 року.

Загальна сума заборгованості станом на кінець липня 2024 року після врахування усіх коригувань становить 64.795,29 грн.

Станом на 01.10.2024 сума боргу за спожиту електричну енергію залишається у розмірі 64.795,29 грн.

Окрім того, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену як умовами договору, так і чинним законодавством України (пункт 9.1 договору).

Згідно з пунктом 7 комерційної пропозиції №1, у разі порушення Відповідачем встановлених строків оплати за спожиту електроенергію (включно з оплатою послуг розподілу), постачальник має право нараховувати пеню у розмірі 3% річних від суми простроченого платежу за кожен день затримки, включаючи день фактичної оплати. Такі нарахування вказуються у розрахункових документах окремим рядком і підлягають сплаті протягом 5 робочих днів з моменту отримання відповідного документа споживачем.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості електричної енергії у строки, визначені договором, на нього нараховано 3% річних від суми боргу, а також індекс інфляції.

ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник електроенергії належним чином виконав усі свої договірні зобов`язання. Водночас відповідач не забезпечив своєчасної оплати спожитої електричної енергії, що призвело до виникнення нарахувань за прострочення платежів. Станом на 01.10.2024 сума таких нарахувань становить 1337,25 грн, з яких: 591,17 грн складають 3% річних, а 746,08 грн індексація на рівень інфляції.

Вказані підстави зумовили звернення позивача до суду з цією позовною заявою з метою захисту своїх прав та законних інтересів шляхом стягнення заборгованості та нарахованих на неї сум.

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, мотивував своє рішення тим, що між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії №762-427 від 01.01.2019, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за спожиту електроенергію. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустивши утворення заборгованості у сумі 66.132,54 грн, що підтверджується наданими позивачем доказами (договір, акти звіряння, рахунки-фактури). Суд зазначив, що відповідач не надав належних доказів наявності форс-мажорних обставин, які б унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, а також не довів причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами і невиконанням обов`язку щодо оплати заборгованості. Відсутність заперечень від відповідача на стадії розгляду справи та ненадання доказів на підтвердження заявлених у скарзі обставин стали підставою для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом даної справи є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання електричної енергії у зв`язку з неналежним виконанням останнім договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості спожитої електроенергії.

При розгляді апеляційної скарги у даній справі колегія суддів має перевірити, чи були у відповідача об`єктивні підстави для невиконання договірного обов`язку щодо оплати електричної енергії, зокрема, чи наявні в матеріалах справи докази настання форс-мажорних обставин у розумінні закону та умов договору, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Крім того, суд апеляційної інстанції повинен оцінити, чи впливають на правову природу заборгованості обставини припинення розподілу електроенергії, на які посилається апелянт, та чи є підстави вважати, що такі обставини виключають обов`язок відповідача оплатити вже спожиту електричну енергію.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії, здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, і безпосередньо договором.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

ПрАТ "Харківенергозбут" має ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг на території Харківської області відповідно до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

У відповідності до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Укладений між сторонами договір №762-427 від 01.01.2019 у розумінні ст.ст.173, 174 ГК України та ст.ст.11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з абз.1 п.7 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 №312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції на момент укладання договору) електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті регулятора.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут".

У відповідності до положень ст.629 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст.193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, тобто, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких підстав, відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання, які ґрунтуються на Договорі, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначено позивачем, внаслідок порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії, у останнього утворилася заборгованість у розмірі 64.795,29 грн. Вказана сума сформувалася за результатами постачання електричної енергії у відповідні періоди, проте відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо оплати у встановлені строки.

Факт постачання електричної енергії та виникнення заборгованості підтверджується матеріалами справи, зокрема, рахунками на оплату, актами приймання-передачі електричної енергії, а також даними про обсяги розподіленої електричної енергії, наданими оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго». Визначення обсягів спожитої електричної енергії не належить до компетенції ПрАТ «Харківенергозбут» і здійснюється виключно оператором системи розподілу відповідно до ліцензійних умов, затверджених Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1470.

Крім того, з огляду на дію Наказу Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148, обсяги спожитої електроенергії у спірні періоди (січень та серпень 2023 року) визначалися з урахуванням особливостей комерційного обліку під час воєнного стану, шляхом коригування обсягів розподіленої електроенергії, здійсненого АТ «Харківобленерго». За результатами такого коригування, споживачу ТОВ «Шебелінське» у липні 2024 року були складені відповідні Додатки 10 до договору постачання, які і стали підставою для формування позовних вимог у цій справі.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії та Типового договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, визначені оператором системи розподілу обсяги є обов`язковими для використання у взаємовідносинах між споживачем і його постачальником. При цьому, у разі незгоди споживача з визначеними обсягами електроенергії, споживач має право звернутися до оператора системи розподілу або врегулювати спір у судовому порядку. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач скористався своїм правом на оскарження визначених обсягів у порядку досудового врегулювання чи в судовому порядку.

Таким чином, суд критично оцінює доводи відповідача щодо недостовірності розрахунків позивача, оскільки останні ґрунтуються на даних, отриманих від уповноваженого суб`єкта АТ «Харківобленерго», а відповідач, своєю чергою, не вчинив жодних дій для спростування зазначених обсягів, що, у свою чергу, свідчить про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 64.795,29 грн.

Щодо правільності нарахування позивачем на суму заборгованості 3% річних та інфляційних втрат, то колегія суддів і тут погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності такого нарахування.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовою п.7 комерційної пропозиції №1 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати 3% річних з простроченої суми. Суми 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Оскільки відповідач не надав доказів виконання зобов`язань за договором №762-427 від 01.01.2019 щодо своєчасної оплати поставленої електричної енергії, колегія суддів, перевіривши нарахування за допомогою програмного забезпечення «Ліга:Закон», вважає їх арифметично вірними та обґрунтованими. Відповідно, господарський суд цілком обґрунтовано задовольнив вимогу позивача про стягнення 591,17 грн 3% річних за період з 19.03.2024 по 01.10.2024, а також 746,08 грн індексу інфляції за цей же період відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно настання форс-мажорних обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Так відповідач в своїй апеляційній скарзі наполягає на тому, що виконання договірних зобов`язань щодо оплати електроенергії стало неможливим через обставини, які мають характер форс-мажору: тимчасову окупацію території, відсутність доступу до об`єкта споживання та користування ним силами російської сторони. За твердженням скаржника, у таких умовах відповідач не мав реальної можливості здійснити оплату, оскільки електроустановки самі окупанти використовували без волі чи контролю відповідача. У скарзі також зазначено, що такі обставини були непередбачувані та незалежні від волі відповідача, й саме вони стали причиною фактичної неможливості продажу та оплати електроенергії.

На підтвердження своєї правової позиції апелянт посилається на загальновідомий факт тимчасової окупації території с.Катеринівка Куп`янського району Харківської області, яка, на його думку, створила об`єктивні перешкоди для виконання договірних зобов`язань. Апелянт зазначає, що надав позивачу лист від 16.03.2023, яким повідомив про втрату можливості користуватися об`єктом споживання через перебування його під контролем військових формувань РФ у період окупації. Крім того, апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.09.2023 у справі №910/7679/22, відповідно до якої, навіть за відсутності сертифіката ТПП, сторона не позбавлена права доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами, якщо інше не передбачено законом або договором. Водночас, апелянт вважає, що обставини тимчасової окупації є загальновідомими, тому не потребують окремого засвідчення Торгово-промисловою палатою України, а подані ним письмові докази мають бути враховані судом як належні.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги стосовно настання форс-мажорних обставин у зв`язку з тимчасовою окупацією території, на якій розташоване майно відповідача, такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому є необґрунтованими. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідач не дотримався порядку повідомлення про настання форс-мажорних обставин, визначеного умовами договору про постачання електричної енергії №762-427 від 01.01.2019.

Відповідно до п.12.4 договору, сторона, яка зазнала впливу форс-мажорних обставин, зобов`язана негайно письмово повідомити іншу сторону про їх настання та протягом 14 днів надати підтверджуючі документи, оформлені у встановленому порядку. Натомість відповідач, за власним визнанням, надіслав позивачу повідомлення про зазначені обставини лише 16.03.2023, тобто через понад рік після початку окупації, з порушенням строку, встановленого договором.

Навіть подане відповідачем повідомлення не супроводжувалося належними документами, які б підтверджували факт настання форс-мажорних обставин у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати" та Регламенту засвідчення форс-мажорних обставин, форс-мажор підлягає засвідченню шляхом видачі сертифікату ТПП України або регіональної торгово-промислової палати. Такий сертифікат від відповідача у справі відсутній.

Крім того, відповідно до п.12.5 договору, виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови від оплати за послуги, які були надані до моменту їх виникнення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що заборгованість, яка є предметом позову, сформувалася після початку тимчасової окупації або є наслідком подій, на які посилається відповідач.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт посилається на постанову Верховного Суду у справі №910/7679/22, зазначаючи, що навіть за відсутності сертифіката ТПП сторона має право доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами. Разом з тим, наведена правова позиція стосується випадків, коли договір або закон не визначають спеціального порядку підтвердження форс-мажору, а сторона подає належні та допустимі докази, які дозволяють встановити причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами та неможливістю виконання зобов`язань.

У даній справі договір про постачання електричної енергії чітко передбачає обов`язок сторони, яка зазнала впливу форс-мажору, повідомити іншу сторону про їх настання у встановлений строк та надати відповідні підтверджуючі документи. Відповідач цього не зробив. Більше того, апелянтом не подано жодних належних доказів, які б свідчили про те, що саме тимчасова окупація території с.Катеринівка унеможливила виконання ним грошового зобов`язання з оплати заборгованості за договором. Листи відповідача, подані на адресу позивача, є лише поясненням сторони і не є належним доказом у розумінні вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України. Інших документів, які б підтверджували обмеження доступу до майна, руйнування об`єкта, втрату можливості здійснення платежів чи інші юридично значущі наслідки форс-мажорних обставин для конкретного виконання зобов`язання відповідач не надав.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що факт тимчасової окупації є загальновідомим та не потребує окремого засвідчення ТПП. В силу вимог частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до законодавства, не можуть підтверджуватися іншими доказами. Оскільки засвідчення форс-мажору вимагає дотримання спеціального порядку, сторона, яка посилається на ці обставини, повинна надати відповідний сертифікат ТПП.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доводи відповідача про наявність форс-мажорних обставин не знайшли свого підтвердження належними доказами, а сам факт тимчасової окупації, без надання відповідних документів та належної правової оцінки впливу цих обставин на виконання договірних зобов`язань, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Щодо доводів апелянта про припинення розподілу електроенергії та виставлення рахунків після цього, то колегія суддів вважає, що доводи апелянта стосовно припинення розподілу електроенергії з 12.04.2023 та виставлення рахунків після цієї дати не є обґрунтованими та не спростовують наявність заборгованості відповідача за спожиту електроенергію.

З матеріалів справи встановлено, що тимчасове знеструмлення Великобурлуцької територіальної громади відбулося 07.04.2022, а відновлення електропостачання 12.10.2022. При цьому нарахування за електроенергію за квітень та жовтень 2022 року зроблено пропорційно фактичному періоду постачання (відповідно 8 днів квітня та 20 днів жовтня), що виключає можливість необґрунтованого стягнення за періоди, коли електропостачання фактично не здійснювалося.

Апелянт посилається на факт припинення розподілу електроенергії з 12.04.2023, що нібито позбавляє його зобов`язання сплачувати виставлені після цієї дати рахунки. Проте суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що припинення розподілу електроенергії було здійснено лише 06.06.2023, що підтверджується документами АТ «Харківобленерго», а нарахування за спожиту електроенергію за період до припинення надання послуг з розподілу є законними і відповідають фактичним обсягам споживання.

Крім того, предметом спору є стягнення заборгованості саме за спожиту електроенергію, а не питання припинення чи відновлення послуг з розподілу електроенергії, які є дією третьої особи (АТ «Харківобленерго») і не звільняють відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань.

Отже, доводи апелянта про нібито незаконність або безпідставність припинення розподілу електроенергії та виставлення рахунків після цього не спростовують факту наявності заборгованості, а тому є такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів відзначає, що посилання апелянта на наявність орфографічних, технічних та стилістичних помилок у тексті рішення суду першої інстанції не можуть бути підставою для його скасування. Такі недоліки не впливають на сутність та обґрунтованість висновків суду і не свідчать про порушення норм процесуального права чи формальний підхід до розгляду справи. Судова колегія підтверджує, що оцінка доказів була здійснена належним чином, а зміст рішення чітко відображає правову позицію та фактичні обставини справи. Таким чином, технічні неточності не позбавляють рішення суду першої інстанції чинності і не можуть слугувати підставою для його скасування або перегляду.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/4818/24 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шебелінське» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/4818/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України

Повна постанова складена 01.08.2025.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков