ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.07.2025м. ДніпроСправа № 904/3980/25

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ", смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА", с. Веселе, Синельниківський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 3 149 025,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" (далі - відповідач), в якій просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АГРОТАЙМ» грошові кошти в сумі 2 412 723,13 грн - основного боргу за поставлений товар і надані послуги; 2 412 723,13 грн - основного боргу за поставлений товар і надані послуги; 215 956,11 грн - пені; 97 514,12 грн - трьох процентів річних за користування коштами; 422 832,42 грн - втрат від інфляції; 47 235,38 грн сплаченого судового збору; 100 000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу адвоката;

- встановити органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене в цій справі, в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України нараховувати пеню на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з дати ухвалення господарським судом рішенням у цій справі до моменту повної оплати основного боргу за формулою: С*О*Д/К/100 (де: С несплачена сума основного боргу; О - подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня; Д кількість днів прострочення; К кількість днів у році, в якому є непогашена заборгованість), а також стягнути вказану суму пені з Товариства обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АГРОТАЙМ».

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем, укладені договори:

1) договір поставки від 17.05.2019 №17-05П;

2) договір про надання послуг від 04.06.2019 №С-04/06-П;

Як зазначає позивач, по договору поставки від 17.05.2019 №17-05П позивач на виконання своїх договірних зобов`язань склав та виставив відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 2 489 216,94 гривень, з урахуванням ПДВ за поставлений товар в заявленому асортименті, частину яких відповідач оплатив у різний час та різними сумами в загальному розмірі 137 673,80 грн, відповідачем не було зроблено повного розрахунку за поставлений товар позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 2 351 543,13 грн, яка до цього часу не сплачена, 01.11.2024 позивачем засобами поштового зв`язку, було направлено на адресу відповідача претензію №1/2024 про виконання грошового зобов`язання, в якій позивач просив здійснити погашення заборгованості за поставлений товар у сумі 2 351 543,13 грн, що підтверджується фіскальним чеком, виданим ВПЗ Дніпро-94 АТ «Укрпошти» за № 109 від 13.11.2024;

По договору про надання послуг від 04.06.2019 №С-04/06-П позивач на виконання своїх договірних зобов`язань склав та виставив відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 61 180,00 грн, з урахуванням ПДВ за надані послуги з ремонту сільськогосподарської техніки замовника, на виконання умов договору щодо приймання-передачі товару, сторони склали, підписали і скріпили печатками акти приймання-передачі наданих послуг без жодних зауважень та заперечень, за весь час відповідач не провів повністю, або частково оплату послуг, наданих позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 61 180,00 грн, 01.11.2024 позивач засобами поштового зв`язку, направив відповідачу претензію №1/2024 про виконання грошового зобов`язання та просив здійснити погашення заборгованості за надані послуги в сумі 61 180,00 грн, що підтверджується фіскальним чеком, виданим ВПЗ Дніпро-94 АТ «Укрпошти» за № 109 від 13.11.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміють матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднані можуть бути вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднаними можуть бути позовні вимоги, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоч і різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними є позовні вимоги, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин. Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21.

Як зазначає сам позивач та вбачається з доданих до позовної заяви доказів, позивач об`єднав позовні вимоги, що ґрунтуються на двох окремих договорах, тобто підстави виникнення позовних вимог є різними і не пов`язаними між собою.

Господарський суд зазначає, що об`єднані в даній позовній заяві вимоги не є похідними. Вимоги до відповідача ґрунтуються на твердженні позивача про те, що останній неналежно виконав покладені на нього зобов`язання, відповідно до: 1) договору поставки від 17.05.2019 №17-05П; 2) договору про надання послуг від 04.06.2019 №С-04/06-П.

Вказане свідчить про те, що по кожній з заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин щодо виконання відповідачем цих договорів, що перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Зазначений позов підлягає поверненню без розгляду з огляду на те, що джерелом і підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю у предметах їх регулювання.

Таким чином спільними між вказаними договорами є лише їх сторони, що недостатньо для об`єднання в одній позовній заяві всіх спірних правовідносин між ними.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2024 по справі №910/2365/24.

Таким чином, позивач всупереч вимогам ст. 173 Господарського процесуального кодексу України об`єднав в одній позовній заяві вимоги за двома різними договорами, що свідчить про різну підставу виникнення позовних вимог.

Для вирішення даного спору по суті суд повинен буде дослідити та вивчити кожен із зазначених договорів та правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, встановити наявність або відсутність підстав для стягнення заборгованості окремо по кожному з договорів.

Поєднання зазначених вимог суттєвим чином ускладнить вирішення справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті. Аналогічні доводи висловлені в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 по справі №910/3569/18.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою від 21.07.2025 у справі №904/3930/25 було повернуто позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ" з тих же підстав.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що оскільки позовна заява була подана з використанням підсистеми "Електронний суд", позивачу буде надіслана лише дана ухвала суду.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко