УХВАЛА

про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження

та зупинення провадження у справі

м. Київ

01.08.2025Справа № 910/6892/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва (вул.Каунська, буд.3-В, м.Київ, 02160; ідентифікаційний код 02910019/22) в інтересах держави в особі Київської міської ради (вул.Хрещатик, буд.36, м.Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (вул.Юрія Іллєнка, буд.31, м.Київ, 04050; ідентифікаційний номер 41916045)

2) Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м. Києва» (вул.Вербицького, буд.5, м.Київ, 02091; ідентифікаційний номер 01280970)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 200 245,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» та Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м. Києва» про визнання додаткових угод № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пунктів 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 3309081П-Т124 від 18.01.2024 недійсними та стягнення з відповідача-1 на користь позивача 200 245,92 грн безпідставно отриманих коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що оспорювані додаткові угоди, за якими зменшено обсяги постачання електричної енергії при збільшенні її ціни, укладені сторонами всупереч інтересам держави, за відсутності на це підстав, а саме без жодного обґрунтованого документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткових угод та із перевищенням десятивідсоткового порогу збільшення ціни, що свідчить про порушення положень статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 позовну заяву було залишено без руху, встановлено прокурору строк і спосіб усунення недоліків.

05.06.2025 від прокурора надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої ціну позову визначено у сумі 200 245,91 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

18.06.2025 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

20.06.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

25.06.2025 від відповідача-1 надійшли клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

27.06.2025 від прокуратури на надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

29.07.2025 від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач підтримує вимоги прокуратури.

Відповідно до частини 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Статтею 181 ГПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Дослідивши викладені у заявах по суті справи доводи сторін, а також беручи до уваги обраний прокурором спосіб захисту та значення справи для сторін, суд, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів всіх учасників судового процесу, вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Так, згідно з пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Щодо подібності правовідносин, то таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт. При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такі правові висновки сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

Як встановлено судом, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 29.01.2025 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.

Передаючи справу № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити (шляхом уточнення) від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, які врахували суди попередніх інстанцій. Так, колегія суддів зазначала, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

З огляду на викладене, колегія суддів у справі № 920/19/24 зазначила, що у цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»: Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09.04.2024 прийняла справу № 920/19/24 до розгляду.

Враховуючи, що предмет та підстави позову, нормативно-правове регулювання у справі № 910/6892/25 та у справі № 920/19/24 є подібними, правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 (стосовно наявності/відсутності підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 щодо застосування, зокрема пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»), можуть мати суттєве значення для вирішення справи № 910/6892/25, а саме щодо застосування приписів норм права, які регулюють визнання недійсними правочинів, укладених на підставі Закону України «Про публічні закупівлі», а також для єдності судової практики.

Враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає обґрунтованим клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі № 910/6892/25 на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Суд відзначає, що забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, а також перебування на розгляді Великої Палати Верховного Суду справи № 920/19/24, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 910/6892/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 247, 250 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про зупинення провадження у справі задовольнити.

3. Зупинити провадження у справі № 910/6892/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

4. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.П. Капцова