ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29.07.2025м. ХарківСправа № 922/2557/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, б. 4)
боржник Фізична особа-підприємець Максимова Христина Сергіївна ( АДРЕСА_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 45229,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Максимової Христини Сергіївни заборгованості в розмірі 45229,50 грн., з яких 39520,00 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10400,00 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 29120,00 грн., та 5709.50 грн. простроченої заборгованості за комісією.

Також, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути 302.80 грн. судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У статті 150 ГПК України унормовано вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Дослідивши матеріали заяви судом встановлено, що платіжна інструкція №7 від 10.07.2025 на суму 302.80 грн. вже використовується в якості доказу сплати судового збору у справі №922/2556/25. Про що заступником начальника відділу документального забезпечення (канцелярія) складено відповідну довідку про повторне використання платіжної інструкції №7 від 24.07.2025.

Статтею 152 ГПК України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. (ч.1 ст. 152 ГПК України). У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч.2, ст. 152 ГПК України).

Як убачається з даних КП "Діловодство спеціалізованого суду" по справі №922/2556/25 за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", м.Київ до Фізичної особи-підприємця Максимової Христини Сергіївни, м.Харків про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 44 899,95 грн. господарським судом Харківської області видано судовий наказ від 28.07.2025. За звернення до суду з цією заявою Заявником було сплачено судовий збір за платіжною інструкцією №7 від 10.07.2025 у розмірі 302.80 грн.

Отже, з огляду на викладене, в контексті даних обставин справи, додана до заяви платіжна інструкція №7 від 10.07.2025 у розмірі 302.80 грн. не є належними доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки така вже була використана в якості доказу сплати судового збору у справі № 922/2556/25.

Відтак, в порядку вимог п. 1, ч.3, ст. 150 ГПК України заявником не надано документу, що підтверджує сплату судового збору або пояснень щодо повторного використання вказаного платіжного доручення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відтак, з огляду на те, що заява про видачу судового наказу не містить доказів сплати судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, у зв`язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

За приписом частини першої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Максимової Христини Сергіївни заборгованості в розмірі 45229,50 грн., з яких 39520,00 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10400,00 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 29120,00 грн., та 5709.50 грн. простроченої заборгованості за комісією.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (29.07.2025) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

СуддяЖиляєв Є.М.