ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" липня 2025 р. м. Ужгород Справа № 5008/551/2011

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

розглянувши скаргу Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» від 23.06.2025 на дії (бездіяльність) держаного/приватного виконавця

у справі № 5008/551/2011

за заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області, м. Ужгород (з урахуванням заміни ініціюючого кредитора у порядку правонаступництва) та Управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, м. Ужгород (з урахуванням заміни ініціюючого кредитора у порядку правонаступництва)

до Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад», смт. Королево Виноградівського району Закарпатської області

про визнання банкрутом

За участю представників:

Скаржника (боржника) Ганган В.Г., адвокат, ордер серії АА №1535067 від 27.01.2025;

Стягувача Буря О.О., в порядку самопредставництва;

Органу ДВС не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.05.2011 порушено провадження у справі № 5008/551/2011 про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на період розгляду справи в суді.

31 травня 2011 року ухвалою суду введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника, якого зобов`язано скласти та подати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області (суддя Ушак І.Г.) від 24.01.2020 у справі №5008/551/2011затверджено мирову угоду укладену комітетом кредиторів ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад» та боржником у даній справі № 5008/551/2011.

Крім того ухвалами суду (суддя Лучко Р.М.) від 30.01.2025 здійснено заміну кредитора у справі №5008/884/2011 Головного управління ДПС у Закарпатській області () на правонаступника - Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області (), а також Виноградівський районний центр зайнятості () на його правонаступника Закарпатський обласний центр зайнятості ().

Надалі, за наслідками розгляду заяви Головного управління ДПС у Закарпатській області про виправлення помилки у виконавчому документі, Господарський суд Закарпатської області у складі судді Ремецькі О.Ф. ухвалою від 04.03.2025 постановив виправити помилки, допущені в резолютивній частині ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 року у справі №5008/551/2011, доповнивши пункт 4 резолютивної частини підпунктами відповідного змісту.

24 червня 2025 року від представника боржника Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» через систему «Електронний суд» надійшла скарга на дії державного виконавця у якій скаржник просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №78238811 від 12 червня 2025 року та зупинити виконавче провадження №78238811 від 12 червня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30 червня 2025 року призначено скаргу боржника до розгляду в судовому засіданні за участю представників сторін та державного виконавця на 14 липня 2025 р. о 12:00 год.

Крім того, в ухвалі від 30 червня 2025 року зобов`язано Виноградівський відділ держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 78238811.

10 липня 2025 року від Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області через «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (за змістом відзив на скаргу на дії ДВС).

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника органу ДВС та з огляду на невиконання ним вимог ухвали суду від 30.06.2025 в частині надання матеріалів виконавчого провадження № 78238811 судове засідання відкладено до 29 липня 2025 року з продовженням в порядку ч. 1 ст. 342 ГПК України строку розгляду скарги на двадцять календарних днів та повторно у строк до 28.07.2025 витребувано у Виноградівського відділу держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 78238811.

Крім того, означеною ухвалою від 14.07.2025 судом зобов`язано стягувача Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області надати в строк до 28 липня 2025 року копію заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подавалася до Виноградівського відділу держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та за наслідками якої було відкрито виконавче провадження № 78238811.

24 липня 2025 року від Виноградівського відділу держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП №78238811.

Крім того, 25.07.2025 стягувачем на виконання вимог суду подано копію заяви від 29.04.2025 про відкриття виконавчого провадження, яка подавалася до органу ДВС та за наслідками якої, як пояснив представника стягувача органом ДВС було відкрито виконавче провадження ВП №78149071 (постанова від 22.05.2025). Інших звернень до Виноградівського відділу держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу примусового виконання затвердженої у цій справі мирової угоди за позицією стягувача не було.

В судове засідання 29.07.2025 представник органу ДВС не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання ухвали від 14.07.2025 до його електронних кабінетів, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.07.2025 року.

Виноградівський відділ держаної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надав заперечень щодо поданої боржником скарги, а причини неявки в судові засідання не повідомив.

Представник боржника (скаржника) в судовому засіданні 29.07.2025 підтримав доводи скарги від 23.06.2025 на дії (бездіяльність) держаного/приватного виконавця, просив її задовольнити з підстав, що зазначені у скарзі.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги, зазначивши

В порядку ст. 240 ГПК України скорочена ухвала (вступна та резолютивна частини) проголошена судом в судовому засіданні 01 липня 2025 року.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши доводи та заперечення представників сторін виконавчого провадження, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що в ході примусового виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 у даній справі №5008/551/2011 заступником начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбачем Михайлом Васильовичем 22 травня 2025 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78149071 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» на користь Головного управління ДПС у Закарпатській області 9 915 543,40 грн.

Пунктом 3 означеної постанови від 22.05.2025 стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 991 554,34 грн.

Крім того, постановами від 22.05.2025 у виконавчому провадженні ВП №78149071 органом примусового виконання судових рішень визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн та накладено арешт на кошти боржника, які містяться на його розрахункових рахунках в межах суми стягнення 10 907 397,74 грн.

Надалі, 29 травня 2025 року заступником начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбачем Михайлом Васильовичем в межах виконавчого провадження ВП №78149071 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказані обставини встановлені Господарським судом Закарпатської області в ухвалі від 01 липня 2025 року у цій справі під час розгляду скарги боржника на постанову від 29.05.2025 про повернення виконавчого документа стягувачеві та в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України є преюдиційними при розгляді цієї скарги.

З матеріалів скарги боржника від 23.06.2025 свідчить, що підставою відкриття виконавчого провадження ВП №78149071 була заява стягувача Головного управління ДПС у Закарпатській області від 29.04.2025 за №4128/5/07-16-13-04-07, що підтверджується і самим представником стягувача в судовому засіданні 29.07.2025, а з іншими заявами про відкриття виконавчого провадження податковий орган до Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не звертався.

Позатим, як свідчать матеріали справи, заступником начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбачем Михайлом Васильовичем 12 червня 2025 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78238811 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» на користь Головного управління ДПС у Закарпатській області 9 915 543,40 грн (надалі Оскаржувана постанова).

Крім того, постановою від 23.07.2025 у виконавчому провадженні №78238811 органом примусового виконання судових рішень визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 207,00 грн.

Не погодившись з Оскаржуваною постановою, боржником 23.06.2025 подано скаргу на дії органу примусового виконання рішень, відповідно до якої просить суд скасувати постанову від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП №78238811, посилаючись на ту обставину, що виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання ухвали від 04.03.2025, яка не є виконавчим документом, а зазначена в Оскаржуваній постанові сума примусового виконання не відповідає розміру простроченого зобов`язання боржника за затвердженою у справі №5008/551/2011 у цій справі Мировою угодою.

Стягувач відповідно до поданого відзиву на скаргу від 10.07.2025 зауважує, що скаржник фактично не погоджується з мотивами суду, які викладені в ухвалі від 04.03.2025 та такі не можуть бути взяті до уваги при розгляді скарги. Водночас, щодо невідповідності розміру простроченого за Мировою угодою зобов`язання із сумою примусового виконання у виконавчому провадженні ВП №78238811 стягувач не заперечує, як і визнається ним та обставина, що примусовому виконанню підлягає саме ухвала про затвердження у цій справі Мирової угоди (ухвала від 24.01.2020), а не ухвала від 04.03.2025 про виправлення помилки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Умови початку примусового виконання рішення встановлені у ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за частиною першою якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2021 за №512/5 (надалі Інструкція) примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Органами державної виконавчої служби є, зокрема, відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (п. 3 розділу І Інструкції).

За змістом п.п. 1, 3 розділу ІІІ Інструкції примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону.

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або іншій фінансовій установі, небанківського надавача платіжних послуг, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності); відомості про часткове виконання рішення боржником.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (УНЗР, рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Таким чином, цитованими вище приписами Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції визначено можливість відкриття виконавчого провадження виключно на примусове виконання зазначеного у ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого документа на підставі заяви стягувача або прокурора, або від суду, або від НБУ та не передбачає можливості постановлення ухвали про відкриття виконавчого провадження за самостійного ініціативою виконавця.

Водночас, подані суду матеріали свідчать, що Головне управління ДПС у Закарпатській області не зверталося повторно до Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження після повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №78149071, а відтак, слід дійти висновку, що заступником начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбачем Михайлом Васильовичем без відповідної заяви про відкриття виконавчого провадження від осіб, зазначених у ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» самостійно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78238811, чим допущено грубе порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції, що є самостійною підставою для скасування постанови від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78238811.

При цьому, суд враховує, що скасування відповідно до ухвали від 01.07.2025 у цій справі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №78149071 за змістом резолютивної частини ухвали від 01.07.2025 пов`язується із необхідністю усунення порушень шляхом відновлення виконавчого провадження №78149071 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем даної ухвали відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», а не прийняття нової постанови про відкриття виконавчого провадження №78238811 без відповідної заяви стягувача з цього приводу.

Окрім того, суд враховує, що за змістом Оскаржуваної постанови від 12.06.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП №78238811 виконавчим документом зазначено «ухвала №5008/551/2011 виданий 04.03.2025».

Позатим, подані суду матеріали свідчать, що ухвала від 04.03.2025 у справі №5008/551/2011 є ухвалою про виправлення описки (помилки), не є окремим виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанні в розумінні ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та окремо, поза зв`язком з ухвалою про затвердження у цій справі мирової угоди від 24.01.2020, не відповідає вимогам до виконавчого документа, які визначені у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 4 ст. 192 ГПК України передбачено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ч. 3 ст. 193 ГПК України).

Таким чином ухвала господарського суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року №5008/551/2011 про виправлення помилки є невід`ємною частиною ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24 січня 2020 року про затвердження мирової угоди у справі №5008/551/2011, про що зазначено у самій ухвалі від 04 березня 2025 року, а відтак така ухвала не може вважатися окремим виконавчим документом в розумінні ГПК України та Закону України «Про виконавче провадження» стосовно примусового виконання якої може бути відкрито виконавче провадження.

Окремо слід погодитися з твердженнями скаржника щодо суми відкритого виконавчого провадження №78238811 про стягнення 9 915 543,40 грн.

Так, ухвалою від 24 січня 2020 року затверджено мирову угоду у справі №5008/551/2011 на викладених в резолютивній частині такої ухвали умовах, зокрема, щодо погашення боржником заборгованості перед стягувачем у виконавчому провадженні №78238811 ГУ ДПС у Закарпатській області: на умовах відстрочення на 48 (сорок вісім) місяців сплати заборгованості в розмірі 10 069 758,82 грн з подальшою розстрочкою на 36 (тридцять шість) місяців та сплати щомісячно у період з 01.04.2024 до 31.03.2027 грошових коштів в сумі 279 715,53 грн (таблиця до п. 4.3.2. Мирової угоди).

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

З огляду на наведене, на час відкриття виконавчого провадження ВП №78238811 по виконанню затвердженої судом у справі №5008/551/2011 Мирової угоди та при умові невиконання боржником такої Мирової угоди до відкриття виконавчого провадження в повному обсязі, - розмір простроченого зобов`язання щодо примусового стягнення якого щонайбільше могло бути відкрито виконавче провадження становить 4 195 732,95 грн (279 715,53 грн щомісячної розстрочки оплати * 15 календарних місяців у період з 01.04.2024 по 01.06.2025), тоді як всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» та положень Інструкції в Оскаржуваній постанові зазначено суму 9 915 543,40 грн, що більш як вдвічі перевищує потенційно найбільший розмір стягнення з боржника за Мировою угодою на час відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, дослідивши скаргу боржника, оцінивши подані на її підтвердження докази, суд дійшов висновку про підставність аргументів Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» щодо неправомірного відкриття виконавчого провадження №78238811 за відсутності заяви стягувача, щодо виконання документа, який не є виконавчим в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» та із невідповідною сумою стягнення, що є підставою для скасування постанови заступника начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбача Михайла Васильовича від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78238811.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, у зв`язку з встановленням обґрунтованості скарги боржника суд, окрім скасування Оскаржуваної постанови, визнає дії неправомірними дії заступника начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбача Михайла Васильовича з її прийняття та зобов`язує орган державної виконавчої служби усунути порушення шляхом припинення вжиття дій у виконавчому провадженні №78238811 та скасування усіх вжитих виконавцем заходів у виконавчому провадженні №78238811 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем даної ухвали.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст. 234, 339-343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» від 23.06.2025 на дії держаного виконавця задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії заступника начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбача Михайла Васильовича з прийняття постанови від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78238811.

3. Скасувати постанову заступника начальника Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбача Михайла від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78238811.

4. Зобов`язати Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення шляхом припинення вжиття дій у виконавчому провадженні №78238811 та скасування усіх вжитих виконавцем заходів у виконавчому провадженні №78238811 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 липня 2025 року.

Суддя Р.М. Лучко