РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2025Справа № 910/6221/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий дім «НВ» (вул. Січових Стрільців, буд. 4, кв. 1, смт. Лопатин, Львівська обл., 80261; ідентифікаційний код 45125430)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Український металевий прокат» (вул. Івана Дзюби, буд. 3, 1, м. Київ, 03134; ідентифікаційний код 45657189)

про стягнення 522 611, 98 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Промисловий дім «НВ» (далі за текстом - ТОВ «Промисловий дім «НВ», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Український металевий прокат» (далі за текстом - ТОВ «Торгова компанія «Український металевий прокат», Відповідач) про стягнення авансових коштів в розмірі 237 979 грн, сплачених за договором поставки № 103/103/2025 від 19.02.2025 (далі за текстом - Договір), нарахованих штрафних санкцій - 238 947, 35 грн, 6 421, 05 грн - інфляційних нарахувань та 1 808, 88 грн - 3 % річних.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним здійснено оплату рахунків Відповідача у визначених Договором розмірі, однак товар не поставлено, що стало підставою для нарахування неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат з метою стягнення їх в судовому порядку.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 позовну заяву ТОВ «Промисловий дім «НВ» залишено без руху, встановлено Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: розрахунку неустойки / приведеної у відповідність прохальної частини позову із мотивувальною частиною останньої; інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

28.05.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява на усунення недоліків з уточненим позовом, в якому Позивач просить суд стягнути з Відповідача авансові кошти в розмірі 237 979 грн, сплачених за договором поставки № 103/103/2025 від 19.02.2025, нарахованих штрафних санкцій - 276 403, 05 грн, 6 421, 05 грн - інфляційних нарахувань та 1 808, 88 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала від 02.06.2025 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 02.06.2025 о 12:44.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 02.06.2025 ухвала суду від 02.06.2025 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/6221/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлялися про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19.02.2025 між Позивачем (Покупець) та Відповідачем (Постачальник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар і оплатити його вартість.

Відповідно до пунктів 2.3 та 2.4 Договору оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, на підставі рахунків на оплату, що виставлені Постачальником на адресу Покупця з посиланням на цей Договір, наступним чином:

оплата 10% (десять) від суми рахунків, з подальшою оплатою 40% (сорок) від суми рахунків протягом 1 (одного) банківського дня, та відтермінуванням платежу 50% (п`ятдесят) від суми рахунків на термін до 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару, якщо інші умови оплати не визначено Сторонами у додатках/специфікаціях до цього Договору.

Поставка Товару здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту погодження Постачальником замовлення Покупця (шляхом виставлення на адресу Покупця рахунку на оплату (пункт 3.2 Договору)).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань винна сторона сплачує на користь іншої сторони неустойку в розмірі 0,5 % від вартості простроченого зобов`язання за кожний день прострочення виконання цього зобовязання.

Згідно пункту 7.1 Договору, останній вступає в силу з дати підписання його Сторонами та скріплення печатками Сторін (за умови наявності), і діє до 31.12 поточного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем виставлено Позивачу наступні рахунки на оплату: № 1314 від 24.12.2024 на суму 113 000 грн, № 1125 від 17.02.2025 на суму 604 930 грн.

Вказані вище рахунки сплачені Позивачем згідно наступних платіжних інструкцій: № 12780 від 26.12.2024 на суму 31 500 грн, № 12776 від 24.12.2024 на суму 25 000 грн, № 13054 від 25.02.2025 на суму 45 493 грн, № 13055 від 25.02.2025 на суму 120 986 грн, № 13029 від 20.02.2025 на суму 15 000 грн.

В силу зазначеного, Позивачем сплачено на користь Відповідача 237 979 грн за поставку товару, який згідно доводів Позивача станом на дату звернення до суду не поставлено, кошти не повернуто.

Позивач вказує, що в силу приписів пункту 5.1 Договору станом на 14.05.2025 виконання зобов`язання за рахунком № 1314 від 24.12.2024 прострочено на 134 днів, а за рахунком № 1125 від 17.02.2025 на 79 днів, що також стало підставою для нарахування неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат.

Позивачем долучено до матеріалів справи дві претензії з вимогами виконати умови Договору та сплатити неустойку, докази направлення яких Позивачем до справи не надано.

Матеріали справи не містять доказів на спростування заявлених вимог чи то доказів поставки товару за Договором.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 693 ГПК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи виставлення Відповідачем рахунків на оплату за Договором Позивачу, їх оплата останнім, в силу положень пункту 3.2 Договору, суд дійшов висновку, що замовлення між сторонами погоджено, а тому поставка за рахунком № 1314 від 24.12.2024 мала би бути у строк до 31.12.2024, за рахунком № 1125 від 17.02.2025 у строк до 24.02.2025.

Враховуючи відсутність доказів поставки Відповідачем товару за Договором у відповідності до виставлених ним рахунків, вимоги Позивача щодо повернення суми попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що Відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за Договором.

Водночас, проаналізувавши долучені до позову претензії, які знову ж таки не містять доказів їх направлення Відповідачу, суд дійшов висновку, що вимога про повернення суми попередньої оплати Позивачем не заявлялась до моменту звернення до суду з позовом, що виключає можливість нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання оскільки як такого прострочення та вимоги не було.

Інших правових підстав для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат Позивачем не вказано.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 1 та 3 статті 549 ЦК України).

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок неустойки та враховуючи визначені судом вище дати настання у Відповідача зобов`язань з поставки за Договором в межах виставлених рахунків, суд зазначає, що Позивачем правомірно здійснено нарахування за період з 27.02.2025 по 14.05.2025 на суму 717 930 грн неустойки в розмірі 276 403, 05 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено порушення умов Договору в частині виконання обов`язку з поставки товару в силу чого вимоги Позивача про стягнення суми попередньої оплати та нарахованої неустойки є обґрунтованими, а позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий дім «НВ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Український металевий прокат» (вул. Івана Дзюби, буд. 3, 1, м. Київ, 03134; ідентифікаційний код 45657189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий дім «НВ» (вул. Січових Стрільців, буд. 4, кв. 1, смт. Лопатин, Львівська обл., 80261; ідентифікаційний код 45125430) основний борг - 237 979 (двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн, пеню - 276 403 (двісті сімдесят шість тисяч чотириста три) грн 05 коп. та судовий збір - 6 172 (шість тисяч сто сімдесят дві) грн 62 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 04.08.2025

Суддя Антон ПУКАС