УХВАЛА

про стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб

м. Київ

23.07.2025Справа № 910/4023/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Молодід Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління

та експлуатація нерухомості"

(01033,м.Київ,вул.Жилянська,буд.59)

про стягнення 266 555,01 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості" (далі-відповідач) про стягнення 266 555,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 відкрито провадження у справі №910/4023/21, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.04.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у сумі 81 520, 65 грн.; три проценти річних у сумі 35 931,71 грн.; інфляційні втрати у сумі 36 617,67 грн., збитки в сумі 30 964,33 грн. та 3 998,33 грн. сплаченого судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості" - залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі №910/4023/21 - залишено без змін.

23.12.2021 судом на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 видано відповідний наказ.

01.07.2025 до Господарського суду міста Києва від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Гненного Дмитра Анатолійовича повторно надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21, в якій приватний виконавець просить суд:

1) задовольнити заяву приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб,;

2) звернути стягнення на кошти у розмірі 164 003,03 гривень, що знаходяться на депозитному рахунку приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича та підлягають перерахуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 50; ), в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого документа, а саме: наказу, виданого 23.12.2021 року Господарським судом міста Києва на підставі рішення по справі № 910/4023/21, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 50; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна Документ сформований в системі "Електронний суд" 01.07.2025 5 компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) пені у сумі 81 520,65 грн.; три проценти річних у сумі 35 931,71 грн.; інфляційні втрати у сумі 36 617,67 грн., збитки в сумі 30 964,33 грн. та 3 998,33 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2025 розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Гненного Дмитра Анатолійовича повторно надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21 призначено на 23.07.2025.

У судове засідання 23.07.2025 з`явився приватний виконавець, просив заяву задовольнити. Решта учасників судового процесу у судове засідання не з`явилась.

Розглянувши у судовому засіданні 23.07.2025 заяву стягувача про звернення стягнення на грошові кошти які належать особі, що має заборгованість перед відповідачем, суд зазначає наступне.

Розділом V ГПК України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Так, згідно з частиною 1 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З аналізу зазначеної норми процесуального права вбачається, що предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які заявник просить звернути стягнення.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості станом на дату звернення із відповідною заявою в порядку ст. 336 ГПК України, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження", з метою недопущення подвійного стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018, у справі №912/2199/17 від 10.07.2019, у справі №927/313/18 від 01.08.2019, № 904/11045/15 від 03.11.2022.

Обґрунтовуючи заяву про стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Дмитро Анатолійович вказує, що на виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 від 17.07.2023 з примусового виконання виконавчого листа №752/13053/18 від 13.07.2023, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості" заборгованість Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості" 130 685,76 грн - заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг, 38 293,09 грн - інфляційне збільшення, 7 090,85 грн - 3% річних за період з 01.01.2014 року по 30.04.2019 та судовий збір у сумі 2 192,49 грн, що разом складає належну до стягнення суму у розмірі 178 262 гривні 19 копійок.

17.06.2025 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти у обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

18.06.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 17.07.2023 року.

Таким чином, досліджуючи заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21 суд має встановити, чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у разі, якщо Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості" сплатило (повністю або частково) відповідачу грошові кошти, які присуджено до стягнення згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 910/4023/21, то задоволення судом даної заяви може призвести до подвійного стягнення суми боргу.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Як вбачається із матеріалів справи, заявником не надано доказів на підтвердження того, що заборгованість, встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 у справі № 910/11770/23 у розмірі 185 034,36 грн. станом на момент розгляду даної заяви залишається непогашеною.

З поданої приватним виконавцем заяви вбачається, що станом на момент подачі даної заяви до суду залишок боргу за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_1 від 22.09.2022 року складає 164 003,03 грн. Водночас, докази часткового погашення суми заборгованості приватним виконавцем до суду не представлені, що позбавляє суд можливості пересвідчитися як у правильності суми стягнення, так і у можливості звернення стягнення на грошові кошти саме у сумі 164 003,03 грн.

З огляду на викладене, надавши належну оцінку поданим заявником доказам, суд дійшов висновку про неможливість беззаперечно встановити розмір заборгованості, на яку слід звернути стягнення, враховуючи, зокрема і те, що з моменту ухвалення рішення у справі № 910/4023/21 минуло майже чотири роки.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, звертаючись до суду сторони мають враховувати, що обов`язок щодо наповнення доказової бази закон покладає на сторони, а не на суд.

Отже, аргументи приватного виконавця щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21 не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 74, 76, 77 ГПК України.

Аналогічна правова позиція у даній категорії справ висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 910/5300/17 від 28.04.2020.

З огляду на викладене, надавши оцінку поданим заявником доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб в рахунок виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/4023/21 від 26.05.2021.

Керуючись статтями 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від інших осіб у справі №910/4023/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 23.07.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.07.2025

Суддя М.О. Лиськов