ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.07.2025 Справа № 914/754/25
Суддя Господарського суду Львівської області Никон О.З.,за участю секретаря судового засідання Жовток Х.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Бурові технології» про ухвалення додаткового рішення
у справі №914/754/25
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Бурові технології», місто Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Стильльвівбуд», село Оброшине, Львівський район, Львівська область
про:стягнення 655550,31 грн.
За участю представників:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.
На розгляді Господарського суду Львівської області (суддя Сухович Ю.О.) перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Бурові технології» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стильльвівбуд» про стягнення 655550,31 грн.
Позивач подав за допомогою підсистеми «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. №3094/25 від 22.07.2025).
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу вказану вище заяву передано на розгляд судді Никон О.З. у зв`язку із тим, що суддя Сухович Ю.О. перебуватиме з 23.07.2025 по 22.08.2025 у відпустці, що може мати наслідком порушення строку розгляду відповідної заяви.
Ухвалою від 23.07.2025 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 30.07.2025.
Представники сторін у судове засідання 30.07.2025 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Так, ухвала від 23.07.2025 доставлена до електронних кабінетів сторін 23.07.2025, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась. З огляду на це, а також враховуючи обмежені строки для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви без участі сторін.
Розглянувши заяву про розподіл судових витрат у справі №914/754/25, суд встановив таке.
- 8097,57 грн., які є 20% гонорару успіху адвоката від стягнутих судом пені та інфляційних втрат.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
1) Копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №03/03/2025 від 03.03.2025, згідно із яким адвокат Жук Р.С. (адвокат) зобов`язується надати правову (правничу) допомогу та здійснити представництво інтересів ТОВ «ДК Бурові технології» (клієнт) у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма права, що надані клієнту та його адвокату згідно із законодавством України.
Пунктом 4.1, 4.4 цього Договору передбачено, що обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Загальна вартість гонорару в межах доручення, передбаченого даним договором та порядок розрахунку та оплати гонорару визначається у Додатковій угоді до даного договору. За результатами надання правової допомоги складається акт наданої правової допомоги, що підписується представниками кожної зі сторін. Акт наданої правової допомоги є невід`ємною частиною даного договору, та підставою для проведення розрахунків (оплат), та підтверджує факт надання правової допомоги за даним договором та складається адвокатом без конкретизованого зазначення складу правової допомоги та їх опису, за кожен звітний місяць, вид чи етап правової допомоги, конкретне правове питання та/або його вид тощо, і подається на підпис клієнту.
2) Копію Додаткової угоди №2 від 03.03.2025 до Договору, у якому сторони погодили механізм визначення розміру гонорару адвоката за надання клієнту правової допомоги з підготовки однієї судової справи про стягнення заборгованості з боржників клієнта. Так, ними було погоджено:
- додаткову винагороду (гонорар успіху) за досягнення позитивного результату розгляду справи у розмірі 20% від суми штрафних санкцій (пені, штрафу, неустойки, інфляційних втрат та інших штрафних санкцій), яку буде стягнуто рішенням суду з відповідача на корить клієнта за кожну окрему судову справу такої категорії. Додаткова винагорода (гонорар успіху) виплачується адвокату протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду у кожній конкретній справі.
У матеріалах справи наявні також копії довіреності від 03.03.2025, виданої позивачем адвокату Жуку Р.С. на представництво останнім інтересів першого у господарському суді, та свідоцтва адвоката Жука Р.С. про право на заняття адвокатською діяльністю №1846 від 15.06.2012.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивач довів надання адвокатом Жуком Р.С. правової допомоги в Господарському суді Львівської області у справі №914/754/25.
Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Суд зазначає, що відповідачем не подавалося до суду жодних заперечень щодо заявленого позивачем остаточного розміру витрат на професійну правничу допомогу.
З урахування цього, суд, вирішуючи питання щодо розміру витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ).
У Додатковій угоді №2 від 03.03.2025 сторони визначили, що за досягнення позитивного результату розгляду справи виплачується гонорар успіху у розмірі 20% від суми штрафних санкцій (пені, штрафу, неустойки, інфляційних втрат та інших штрафних санкцій).
Разом з цим, позивач просить стягнути на його користь меншу суму гонорару успіху, а саме у розмірі 8097,57 грн.
Оскільки суд не вправі виходити за межі вимог позивача, то при розподілі витрат на правову допомогу він повинен брати грошовий вираз гонорару успіху у заявленому розмірі, тобто у сумі 8097,57 грн.
Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відсоток задоволених позовних вимог становить 6,41. Саме із вказаного відсоткового значення слід пропорційно визначати розмір витрат на правову допомогу, право на стягнення якого має позивач.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Наказ видати в порядку статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Суддя Никон О.З.