УХВАЛА

31 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 911/682/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

про відвід суддів Краснова Є. В. , Мачульського Г. М., Рогач Л. І., у справі

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт» про стягнення штрафних санкцій та збитків у розмірі 9 155 029,74 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт» (ТОВ «Ічня Екопродукт») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі - ТОВ «Манад») про стягнення 2 892 750, 00 грн заборгованості за поставлений згідно договору поставки № 246 від 12.10.2020 товар.

В подальшому ТОВ «Манад» подало до Господарського суду Київської області зустрічну позовну заяву з вимогами до ТОВ «Ічня Екопродукт» про стягнення 9 155 029, 74 грн штрафних санкцій та збитків, у тому числі: 859 950, 00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3 780 000, 00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1 464 827,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат, понесених внаслідок вимушеного поповнення свого електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту, 1 890 000, 00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди, 1 160 252, 74 грн збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2021, на підставі пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), залишено без розгляду первісний позов ТОВ «Ічня Екопродукт» до ТОВ «Манад» про стягнення 2 892 750, 00 грн заборгованості за договором поставки № 246 від 12.10.2020.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.08.2022, залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, зустрічні позовні вимоги ТОВ «Манад» задоволено частково, вирішено стягнути з ТОВ «Ічня Екопродукт» на користь ТОВ «Манад» 481 950, 00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3 780 000, 00 грн штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1 890 000, 00 грн втраченої вигоди, 650 250, 00 грн збитків у вигляді додаткових витрат, понесених внаслідок заміщення непоставленого товару аналогічним товаром та 102 033, 00 грн судового збору. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.06.2023 рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 скасовано, справу № 911/682/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

При повторному розгляді справи, рішенням Господарського суду Київської області від 28.03.2024 зустрічні позовні вимоги задоволенні частково. Стягнуто з ТОВ «Ічня Екопродукт» на користь ТОВ «Манад» неустойку у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи у сумі 481 95, 00 грн, неустойку у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 3 780 000, 00 грн., збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром у розмірі 650 250, 00 грн. та судовий збір у розмірі 73 683, 00 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025, апеляційну скаргу ТОВ «Манад» на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «Ічня Екопродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення неустойки у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у сумі 3 780 000, 00 грн та прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Змінено рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 в частині судового збору, стягнути з ТОВ «Ічня Екопродукт» на користь ТОВ «Манад» 16 987, 16 грн судового збору. В решті рішення залишено без змін.

23.07.2025 ТОВ «Ічня Екопродукт» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить частково скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити в цій частині нове рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.

25.07.2025 ТОВ «Манад» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, поновити строк на касаційне оскарження, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та залишити у цій частині без змін рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024, яким задоволено позовні вимоги, в іншій частині скасувати.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.07.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.

30.07.2025 від представника ТОВ "Манад" адвоката Залізняка Івана Івановича надійшла заява про відвід суддів: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М. від розгляду даної справи на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини третьої статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною другою цієї статті ГПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 3, 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до вказаних норм ГПК України на учасника справи, яким заявлено відвід судді на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 35 ГПК України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу.

В обґрунтування заяви про відвід скаржник зазначає про опосередковану заінтересованість колегії суддів у розгляді справи, оскільки є обставини та підстави, які свідчать про необхідність відступлення від висновків, сформованих цією колегією, у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 927/1252/23, у зв`язку з чим скаржник має сумніви щодо неупередженості та об`єктивності зазначеної колегії суддів, а також можливості здійснення об`єктивної оцінки доводів скаржника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Відповідно, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність визначених процесуальним законом підстав для відводу.

Водночас у вказаній заяві про відвід підстави для відводу суддів не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію представника позивача щодо прийнятих суддями рішень.

Згідно з частиною четвертою статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином наведені заявником обставини, які на його думку, у розумінні пунктів 3, 5 частини першої статті 35 ГПК України прямо чи побічно свідчать про заінтересованість колегії суддів у результаті розгляду справи або викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності, є безпідставними.

Отже, за результатами розгляду заяви ТОВ «Манад» про відвід суддів Краснова Є. В., Мачульського Г. М., Рогач Л. І. від розгляду справи № 911/682/21, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відводу, у той час як інших доводів, які б містили об`єктивно обґрунтовані посилання на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості суддів та могли б бути підставою для їх відводу у розумінні статті 35 ГПК України, у заяві не наведено.

Таким чином, встановивши необґрунтованість заявленого відводу суддям Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Краснова Є. В. , Мачульського Г. М., Рогач Л. І., Верховний Суд дійшов висновку про його передачу відповідно до частини третьої статті 39 ГПК України на автоматизований розподіл справ для визначення судді для вирішення питання щодо зазначеного відводу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» про відвід суддів Краснова Є. В. , Мачульського Г. М., Рогач Л. І. від розгляду справи № 911/682/21 визнати необґрунтованою.

2. Передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» про відвід суддів Краснова Є. В., Мачульського Г. М., Рогач Л. І. від розгляду справи № 911/682/21 на авторозподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення ним питання про відвід.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач