ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025м. ДніпроСправа № 904/2274/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський переробник сонях», 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 109, каб.535,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхівцевський олійноекстракційний завод», 51660, Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н., м.Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А,

про стягнення суми попередньої оплати

Представники сторін:

від позивача: Шемет Ігор Олегович, ордер №1384291 від 06.05.2025р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський переробник сонях» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Верхівцевський олійноекстракційний завод», в якій просить суд стягнути суму попередньої оплати у розмірі 429 000,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 23-376 від 05.09.2023р. в частині поставки товару та повернення сплаченої позивачем передплати.

Ухвалою суду від 12.05.2025р. позовну заяву залишено без руху.

15.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.05.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.05.2025р. о 10:30год.

29.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Верхівцевській олійноекстракційний завод» у зв`язку зі скрутним становищем з березня 2025 року було вимушено поступово призупинити діяльність, що підтверджується звітністю підприємства. відповідач просить суд: відмовити у задоволені вимог ТОВ ««Львівський переробник сонях»» щодо нарахування відсотків річних органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, з дня винесення рішення до моменту його фактичного виконання за відповідною формулою вказаною в позові; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, до розміру 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень; відмовити в задоволені вимог щодо «гонорару успіху» в розмірі 70 000 грн.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 29.05.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 12.06.2025р. о 14:00год.

12.06.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника та закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 12.06.2025р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2025 о 11:30год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 19.06.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 03.07.2025р.

02.07.2025р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Судове засідання 03.07.2025р. не відбулося, оскільки суддя Панна С.П. перебувала на лікарняному з 30.06.2025р. по 11.07.2025р.

Ухвалою суду від 14.07.2025р. призначено розгляд справи по суті на 22.07.2025р. о 9:30год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 22.07.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський переробник сонях» (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхівцевський ОЕЗ» (далі відповідач, постачальник) було укладено договір поставки № 23-376 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар шрот соняшниковий тостовий негранульований, далі за договором «Товар», в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 3.2. Договору датою поставки товару вважається дата приймання Товару згідно видаткової накладної, завіреної підписами уповноважених осіб обох сторін.

Оплата за товар здійснюється у гривнях, в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника шляхом здійснення 100 % попередньої оплати за товар відповідно до рахунку постачальника протягом 3 - х банківських днів з дати отримання покупцем рахунку (п. 5.1. Договору).

29.04.2025р. покупцем здійснено замовлення товару, а саме шроту соняшникового тостованого негранульованого у кількості 50 000,00кг. на загальну суму 429 000,00 грн. без ПДВ., що підтверджується рахунком на оплату №33 (а.с.12) та специфікацією № 7 від 29 квітня 2025 року до Договору поставки №23-376 від 05 вересня 2023 року (а.с.13).

Зі змісту вказаної специфікації вбачається, що сторони погодили строк поставки товару, а саме 05.05.2025р.

29.04.2025р. позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 429 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 420 від 29.04.2025р. (а.с.14), на підставі виставленого рахунку № 33 від 29.04.2025р., а тому, як зазначає позивач, він свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі.

Замовлений позивачем товар поставлено не було, а грошові кошти у вигляді передплати у розмірі 429 000,00 грн. позивачу не повернуті, що і стало причиною звернення до суду із позовом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).

Договір підписаний уповноваженими особами сторін та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору, а також специфікації №7, строк поставки продукції є таким, що настав.

Доказів поставки відповідачем товару матеріали справи не містять. Натомість залучено до матеріалів справи копії рахунку на оплату № 33, специфікації № 7 та платіжної інструкції № 420 від 29.04.2025р. на суму 429 000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не поставлено товар, позивач просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 429 000,00 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що відповідач у повному обсязі товар не поставив, беручи до уваги звернення позивача до суду з даним позовом, який одночасно вважається вимогою про повернення попередньої оплати, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 429 000,00грн.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3028,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", п.8.23 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Ціна позову становить 429 000,00грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 5 148,00грн (6 435,00грн * 0,8).

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 435,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №447від 06.05.2025р. (а.с.4).

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 1 287,00грн (6 435,00грн 5 148,00грн), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору під час прийняття рішення у справі, оскільки клопотання про повернення цієї суми з Державного бюджету не надходило.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5 148,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхівцевський олійноекстракційний завод», 51660, Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н., м.Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський переробник сонях», 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 109, каб.535, суму попередньої оплати у розмірі 429 000,00 грн. (чотириста двадцять дев`ять тисяч гривень 00коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхівцевський олійноекстракційний завод», 51660, Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н., м.Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський переробник сонях», 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 109, каб.535, судовий збір у розмірі 5 148,00грн. (п`ять тисяч сто сорок вісім гривень 00коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.07.2025

Суддя С.П. Панна