РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2025Справа № 910/3818/25

За позовом Приватного підприємства «Укрпалетсистем»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тротуар плюс»

про стягнення 89 771,15 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Укрпалетсистем» (далі - позивач, ПП «Укрпалетсистем») звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тротуар плюс» (далі - відповідач, ТОВ «Тротуар плюс») про стягнення 89 771,15 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх законодавчо визначених обов`язків в частині реєстрації податкових накладних у встановлений строк за умовами Договору про надання послуг № 01/02/23 від 07.02.2023, внаслідок чого позивача було позбавлено права на віднесення до складу податкового кредиту сплачений податок на додану вартість на загальну суму 89 771,15 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/3818/25 та справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою суду від 02.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Також вказаною ухвалою суду попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною п`ятою ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята ст. 242 ГПК України).

Нормами частини четвертої ст. 89 ЦК України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 02.04.2025 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 02.04.2025, який направлявся на адресу ТОВ «Тротуар плюс»: 04250, м. Київ, пр-кт Свободи, буд. 26-В, був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку Укрпошта з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

В той же час, суд враховує, що до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 814/1469/17, від 23.06.2020 у справі № 640/740/19 та від 03.08.2022 у справі № 352/54/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22 зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.04.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 між ТОВ «Тротуар плюс» (далі - Виконавець) та ПП «Укрпалетсистем» (далі - Замовник) був укладений Договір про надання послуг № 01/02/23 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги влаштування благоустрою, внутрішніх робіт (надалі іменуються - послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору, перелік послуг, які надаються Виконавцем за даним Договором, їхня вартість, строк надання та інші умови зазначаються у Актах надання послуг/видаткових накладних та рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідний перелік послуг, що надаватиметься Виконавцем в рамках цього Договору, може визначатися сторонами у підписаних Додатках/Специфікаціях.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що послуги за цим Договором надаються Виконавцем відповідно до умов, погоджених сторонами у замовленнях/заявках Замовника та/або підписаних сторонами Додатках/Специфікаціях

Загальний строк, протягом якого Виконавець повинен надати послуги і передати їх (результат) Замовнику по Акту приймання-передачі наданих послуг, становить 5 (п`яти) календарних днів з дати погодження Виконавцем замовлення/заявки Замовника, якщо інший строк не вказаний в Додатках/Специфікаціях (п. 2.3. Договору).

Умовами п. 2.6. Договору передбачено, що послуги за Договором вважаються наданими Виконавцем та прийнятими Замовником після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 3.1. Договору, вартість послуг обумовлюється сторонами у погоджених сторонами замовленнях/заявках Замовника та/або підписаних сторонами Додатках/Специфікаціях.

Відповідно до п. п. 3.2. Договору, Замовник оплачує послуги Виконавця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний (банківський) рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами Акту приймання-дачі наданих послуг, якщо інший термін розрахунків не встановлений сторонами в Додатках/Специфікаціях.

Умовами пп. 4.3.2. п. 4.3. Договору, Замовник зобов`язаний забезпечувати Виконавця інформацією, необхідною для надання послуг.

Даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2023 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим Договором, які виникли до моменту закінчення строку його дії (п. 8.1. Договору).

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору не направить письмове повідомлення про розірвання Договору, він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на тих самих умовах. Така пролонгація строку можлива лише один раз.

До відносин сторін, які не врегульовані цим Договором, застосовується чинне законодавство України (п. 9.5. Договору).

Згідно з п. 9.7. Договору, у разі повної сплати за послуги/роботи та відсутності зареєстрованих податкових накладних в установлені законодавством терміни Виконавець сплачує на користь Замовника штраф в розмірі суми ПДВ по незареєстрованих податкових накладних.

Сплата штрафних санкцій та відшкодування завданих збитків здійснюються на підставі направленої Замовником претензії Виконавцю, шляхом перерахування Виконавцем на поточний рахунок Замовника відповідної суми грошових коштів протягом десяти календарних днів з дати отримання Виконавцем вказаної претензії, або шляхом зменшення грошового зобов`язання Замовника та проведення відповідного взаємозаліку між Сторонами.

У разі невиконання Виконавцем зобов`язань, зазначених у цьому пункті, Замовник має право стягнути суму штрафних санкції та/або завданих збитків в судовому порядку.

Якщо Виконавцем було сплачено штраф на користь Замовника в сумі ПДВ по незареєстрованих податкових накладних, та в подальшому дані податкові накладні пройшли реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, Замовник зобов`язується повернути Виконавцю суму коштів, що отримані Замовником в рамках даного пункту Договору, на протязі десяти календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення від Виконавця про реєстрацію відповідних податкових накладних.

Як зазначає позивач, ним на виконання умов вказаного Договору було здійснено оплату наданих послуг:

1. згідно рахунку № 1 від 03.03.2023 на суму 114 108,36 грн, у тому числі ПДВ 19 018,06 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 14438ERP від 16.03.2023 (призначення платежу: оплата за внутрішньо-малярні роботи);

2. згідно рахунку № 1 від 27.03.2023 на суму 151 552,80 грн, у тому числі ПДВ 25 258,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 17506ERP від 31.03.2023 (призначення платежу: оплата за планові ремонтні роботи).

Також на виконання умов вказаного Договору, позивачем було здійснено наступні оплати:

3. згідно рахунку № 3 від 27.03.2023 на суму 103 063,44 грн, у тому числі ПДВ 17 177,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № l7801ERP від 03.04.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтно-малярні роботи);

4. згідно рахунку № 1 від 17.04.2023 на суму 85 981,50 грн, у тому числі ПДВ 14 330,25 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 22994ERP від 28.04.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтні роботи);

5. згідно рахунку № 3 від 14.04.2023 на суму 83 920,78 грн, у тому числі ПДВ 13 986,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 23461ERP від 01.05.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтні роботи).

На виконання Договору відповідач виконав роботи (послуги), що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2 від 10.04.2023 на суму 114 108,36 грн, у тому числі ПДВ 19 018,06 грн. По іншим здійсненим позивачем оплатам відповідачем не було складено на користь позивача Актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

На виконання пунктів 201.7., 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, відповідачем за надані послуги були складені податкові накладні № 1603 від 16.03.2023 на суму 114 108,36 грн., у тому числі ПДВ 19 018,06 грн та № 6 від 31.03.2023 на суму 151 552,80 грн, у тому числі ПДВ 25 258,80 грн.

Разом з тим, реєстрація вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України з підставою: «Обсяг постачання товару/послуги 0011, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Додатково повідомлено: показник «D»=.0000%, «P»=13398.63 та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями Державної податкової служби України від 02.05.2023 за реєстраційним № та від 11.05.2023 за реєстраційним № .

Податкові накладні щодо оплачених позивачем послуг від 03.04.2023 на суму 103 063,44 грн, у тому числі ПДВ 17 177,24 грн, від 28.04.2023 на суму 85 981,50 грн, у тому числі ПДВ 14 330,25 грн та 01.05.2023 на суму 83 920,78 грн, у тому числі ПДВ 13 986,80 грн, на загальну суму 272 965,72 грн, у тому числі ПДВ 45 494,29 грн відповідачем складено та зареєстровано не було.

11.09.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 829 від 10.09.2024, в якій повідомив про завдані йому збитки у сумі 89 771,15 грн через порушення відповідачем порядку складання податкової накладної/розрахунку коригування та термінів їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених Податковим кодексом України, в результаті чого позивач не має права отримати податковий кредит, та просив сплатити штраф - суму завданих збитків у розмірі 20% від вартості товару, зазначеної в такій податковій накладній/розрахунку коригування у розмірі 89 771,15 грн.

Проте, вказане поштове відправлення № 120 відповідачем отримано не було, на підтвердження чого позивачем надано копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверту з відміткою відділення поштового зв`язку - повертається «за закінченням терміну зберігання».

Спір у справі виник внаслідок того, що за господарськими операціями 16.03.2023, 31.03.2023, 03.04.2023, 28.04.2023, 01.05.2023 відповідач в порушення ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми податку на додану вартість за вказаними операціями до складу податкового кредиту та, відповідно, зменшити податкове зобов`язання на зазначену суму 89 771,15 грн, чим останньому завдано збитки у вказаній сумі.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Частиною першою ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до частини першої та другої ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст. 903 ЦК України).

Як встановлено судом, позивачем було здійснено оплату послуг відповідача у таких розмірах:

1. згідно рахунку № 1 від 03.03.2023 на суму 114 108,36 грн, у тому числі ПДВ 19 018,06 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 14438ERP від 16.03.2023 (призначення платежу: оплата за внутрішньо-малярні роботи);

2. згідно рахунку № 1 від 27.03.2023 на суму 151 552,80 грн, у тому числі ПДВ 25 258,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 17506ERP від 31.03.2023 (призначення платежу: оплата за планові ремонтні роботи).

Також на виконання умов вказаного Договору, позивачем було здійснено наступні оплати:

3. згідно рахунку № 3 від 27.03.2023 на суму 103 063,44 грн, у тому числі ПДВ 17 177,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № l7801ERP від 03.04.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтно-малярні роботи);

4. згідно рахунку № 1 від 17.04.2023 на суму 85 981,50 грн, у тому числі ПДВ 14 330,25 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 22994ERP від 28.04.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтні роботи);

5. згідно рахунку № 3 від 14.04.2023 на суму 83 920,78 грн, у тому числі ПДВ 13 986,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 23461ERP від 01.05.2023 (призначення платежу: оплата за ремонтні роботи).

Слід зазначити, що вказані суми були сплачені позивачем на рахунок ТОВ «Тротуар плюс» IBAN UA 81135, зазначений у Договорі.

Судом враховано, що по вказаним оплатам відповідачем було складено лише один Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2 від 10.04.2023 на суму 114 108,36 грн, у тому числі ПДВ 19 018,06 грн, проте доказів повернення вказаних сум за зазначені в них послуги відповідачем надано не було, як не було зазначено про помилковість їх перерахування.

Згідно з п. 9.7. Договору, у разі повної сплати за послуги/роботи та відсутності зареєстрованих податкових накладних в установлені законодавством терміни Виконавець сплачує на користь Замовника штраф в розмірі суми ПДВ по незареєстрованих податкових накладних. Сплата штрафних санкцій та відшкодування завданих збитків здійснюються на підставі направленої Замовником претензії Виконавцю, шляхом перерахування Виконавцем на поточний рахунок Замовника відповідної суми грошових коштів протягом десяти календарних днів з дати отримання Виконавцем вказаної претензії, або шляхом зменшення грошового зобов`язання Замовника та проведення відповідного взаємозаліку між Сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, по всім оплатам позивача, проведеним на підставі Договору за послуги відповідача, останнім були складені лише дві податкові накладні № 1603 від 16.03.2023 на суму 114 108,36 грн (ПДВ 19 018,06 грн) та № 6 від 31.03.2023 на суму 151 552,80 грн (ПДВ 25 258,80 грн), реєстрація яких була зупинена.

Претензія позивача про сплату штрафу в розмірі суми ПДВ по незареєстрованих податкових накладних у розмірі 89 771,15 грн, відповідачем отримана не було, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверту з відміткою відділення поштового зв`язку з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, як зазначає позивач, відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних, що викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказані суму, що фактично є збитками позивача.

Відповідно до вимог п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1. ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів.

За змістом п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

З наведеного вбачається, що згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту (аналогічний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

На виконання пунктів 201.7., 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, відповідачем були складені податкові накладні № 1603 від 16.03.2023 на суму 114 108,36 грн (ПДВ 19 018,06 грн) та № 6 від 31.03.2023 на суму 151 552,80 грн (ПДВ 25 258,80 грн), реєстрація яких в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена, що підтверджується відповідними квитанціями Державної податкової служби України від 02.05.2023 за реєстраційним № та від 11.05.2023 за реєстраційним № .

Податкові накладні щодо оплачених позивачем послуг від 03.04.2023 на суму 103 063,44 грн (ПДВ 17 177,24 грн), від 28.04.2023 на суму 85 981,50 грн (ПДВ 14 330,25 грн) та 01.05.2023 на суму 83 920,78 грн (ПДВ 13 986,80 грн), на загальну суму 272 965,72 грн (ПДВ 45 494,29 грн) відповідачем складено та зареєстровано не було, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, шо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 02.05.2023 за реєстраційним № та від 11.05.2023 за реєстраційним № , реєстрація податкових накладних № 1603 від 16.03.2023 на суму 114 108,36 грн (ПДВ 19 018,06 грн) та № 6 від 31.03.2023 на суму 151 552,80 грн (ПДВ 25 258,80 грн) зупинена Державною податковою службою відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 0011, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Додатково повідомлено: показник «D»=.0000%, «P»=13398.63.

Пунктом 11 Порядку № 1165 (в редакції чинній на момент направлення квитанцій), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 11 Порядку № 1165 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 574 від 02.06.2023) визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).

Відповідно до п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, передбачені п. 5 Порядку № 520.

Згідно з п. 7 Порядку № 520 (в редакції наказу Міністерства фінансів України № 394 від 14.07.2023), письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Докази подання до контролюючого органу пояснень та копій документів щодо податкових накладних № 1603 від 16.03.2023 та № 6 від 31.03.2023, реєстрацію яких зупинено, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, п. 6 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Умовами п. п. 6 Порядку № 520 (в редакції згідно з наказом Міністерства фінансів України № 527 від 22.10.2024) передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування.

Слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IХ внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, ст. 102 ПК України було доповнено новим п. 102.9.

Так, згідно з п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 № 3219-IX, який набрав чинності 01.08.2023, виключено норму п. 102.9 ст. 102 ПК України.

Тобто, починаючи з 01.08.2023, поновлено перебіг строків, визначених ПК України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, починаючи з 01.08.2023, перебіг строку, передбаченого для подання платником податків повідомлення про надання пояснення у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН, не зупиняється.

Водночас, перебіг строку, починаючи з 01.08.2023 продовжується на ту кількість днів, протягом яких платник податку мав право на подання повідомлення, передбаченого Порядком № 520 станом на дату введення воєнного стану на території України.

Приймаючи до уваги викладене, податкові накладні № 1603 від 16.03.2023 та № 6 від 31.03.2023, реєстрація яких була зупинена та дата складання яких припадала на період дії воєнного стану, відлік строку для подання пояснень та копій документів щодо їх зупинення починався з 01.08.2023.

Тобто, письмові пояснення та документи для розблокування вказаних податкових накладних можна було подати до 30.07.2024 включно.

Проте, на час звернення позивача з позовом у даній справі та ухвалення рішення, встановлений за приписами п. 6 Порядку № 520 строк (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування), протягом якого платник податку мав право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, сплив.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

В силу приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до частини другої ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями ст. 224 ГК України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В силу приписів частини першої ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Враховуючи те, що право на віднесення суми податку до податкового кредиту виникає у позивача з дати реєстрації в ЄРПН податкової накладної, з огляду на наведені вище норми невиконання відповідачем зобов`язань щодо оформлення та реєстрації податкових накладних позбавило позивача права включити суми ПДВ у розмірі 19 018,06 грн, 25 258,80 грн, 17 177,24 грн, 14 330,25 грн та 13 986,80 грн, всього на 89 771,15 грн до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18).

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.01.2022 по справі № 910/3338/21, від 31.01.2023 по справі № 904/72/22).

Відповідачем всупереч вищевказаним положенням Закону та ст. 78 ГПК України не спростовано відсутність своєї вини у не реєстрації податкових накладних за здійсненими позивачем оплатами за Договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За таких обставин, з огляду на наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 89 771,15 грн є обґрунтованими.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

зв`язку із задоволенням позову, судовий збір, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Також, позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тротуар плюс» (04250, місто Київ, проспект Свободи, будинок 26-В; ідентифікаційний код 43557782) на користь Приватного підприємства «Укрпалетсистем» (11571, Житомирська обл., Коростенський р-н, село Ушомир, вулиця Березюка, будинок 15; ідентифікаційний код 32285225) збитки у розмірі 89 771 грн (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят одна) грн 15 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова