ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2882/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-25» про видачу судового наказу (вх. №2955/25 від 23.07.2025) про стягнення заборгованості з боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «Парк розваг планета-Харків»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-25» (далі по тексту ТОВ «Охорона-25») звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Парк розваг планета-Харків» (далі по тексту ТОВ «Парк розваг планета-Харків») заборгованості у загальному розмірі 8648,00 грн, яка складається із вартості засобу сигналізації у розмірі 6227,07 грн, заборгованості за отримані послуги охорони у розмірі 1213,00 грн, збитків від інфляції у розмірі 1000,00 грн, 3% річних у розмірі 207,91 грн. Подану до суду заяву заявник обґрунтовує фактом неналежного виконанням боржником зобов`язань за договором про надання послуг охорони №60947/1АД/Д від 01.08.2019 в частині сплати вартості наданих послуг та повернення засобу сигналізації після розірвання договору.

Заявником також було заявлено до стягнення з боржника судові витрати у загальному розмірі 3476,64 грн, які складаються із судового збору у розмірі 242,24 грн, витрат на відправлення роз`яснення адвоката як додаткового повідомлення боржника про розірвання договору в розмірі 52,90 грн, витрат на відправлення боржнику заяви про видачу судового наказу в розмірі 181,50 грн, витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії договору №60947/1АД/Д від 01.08.2019 з додатками, доказів на підтвердження перебування у власності заявника засобів сигналізації, доказів звернення до боржника з претензіями, повідомлення від 08.07.2024 про розірвання договору та сплату заборгованості у розмірі 1213,00 грн; розрахунку ціни заборгованості, доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Розглянувши заяву ТОВ «Охорона-25» про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Парк розваг планета-Харків» судових витрат у розмірі 3 234,40 грн, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, встановлені у ст. 148 ГПК України. Також ГПК України врегульовано форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

При розподілі судових витрат у наказному провадженні слід керуватись загальними засадами господарського судочинства, серед яких діє принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене рішення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ст. 123 ГПК України до судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Заявлені до стягнення ТОВ «Охорона-25» витрати на відправлення роз`яснення адвоката як додаткового повідомлення боржника про розірвання договору в розмірі 52,90 грн, направлення якого є формою доведення заявником до відома боржника про припинення договірних відносин, а також витрати на відправлення боржнику заяви про видачу судового наказу в розмірі 181,50 грн, направлення якої ГПК України не передбачено, оскільки таке направлення здійснює суд (ч. 2 ст. 156 ГПК України), не пов`язані з розглядом заяви ТОВ «Охорона-25», були понесені заявником добровільно, а, отже, не можуть покладатися на боржника.

Господарський суд зазначає, що в наказному провадженні відшкодовуються лише сплачені заявником витрати (на відміну від позовного провадження, в якому відшкодовуються не лише сплачені витрати, а й ті що підлягають сплаті).

На підтвердження сплати ТОВ «Охорона-25» на користь адвоката гонорару, визначеному у акті наданих послуг від 10.02.2025, у розмірі 3000,00 грн заявником було надано суду довідку за підписом директора ТОВ «Охорона-25» за №12 від 24.06.2025.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Суд зазначає, що обставина сплати гонорару адвокату має підтверджуватися випискою по банківському рахунку, платіжною інструкцією, а, отже, надана заявником довідка не є доказом сплати гонорару адвокату, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги ТОВ «Охорона-25» в цій частині.

Викладене вище дозволяє господарському суду дійти висновку про необхідність відмови у задоволення вимог ТОВ «Охорона-25» про стягнення з ТОВ «Парк розваг планета-Харків» судових витрат у розмірі 3 234,40 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 147, 148, 155, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Охорона-25» у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Парк розваг планета-Харків» судових витрат у розмірі 3 234,40 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна