ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

31 липня 2025 рокуСправа № 912/1887/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянувши у підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 від 07.07.2025 № б/н, ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи,

представники:

від заявника - Веремчук К.Ю., ордер від 07.07.2025 АІ № 1941354;

від заявника - ОСОБА_1 особисто;

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із заявою на підставі ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з вимогою відкрити провадження з приводу неплатоспроможності фізичної особи.

Ухвалою від 15.07.2025 заяву ОСОБА_1 від 07.07.2025 № б/н про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишено без руху.

21.07.2025 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 23.07.2025 господарський суд, зокрема, прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; підготовче засідання призначив на 31.07.2025 о 09:30 год; зобов`язав ОСОБА_1 подати до суду відомості у формі пояснень та документів, які їх підтверджують, щодо наступних обставин:

- вчинення дій з реструктуризації боргу (в досудовому/добровільному порядку, шляхом проведення переговорів з кредиторами, перед якими наявна заборгованість);

- зазначення у заяві про надання виписки по рахунку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 про рух коштів по картці за період 01.12.2020 - 31.12.2021, однак фактично така виписка у додатках до заяви від 21.07.2025 відсутня;

- ведення гр. ОСОБА_1 "домашнього сільського господарства" та здійснення продажу власної сільськогосподарської продукції;

- вчинення гр. ОСОБА_1 дій з офіційного працевлаштування.

29.07.2025 до господарського суду від представника заявника надійшли додаткові пояснення, в яких, зокрема, повідомлено суд про те, що:

- боржник ОСОБА_1 вживав заходів для досудового врегулювання заборгованості та звертався до кредиторів із запитами від 02 травня 2025 року та 24 червня 2025 року. У зазначених зверненнях боржник просив підтвердити наявність заборгованості, її актуальний розмір, а також надати відповідні підтверджуючі документи. Окрім того, у п. 4 вказаних заяв Боржник просив розглянути можливість реструктуризації основної суми боргу строком на 60 місяців;

- основним видом зайнятості Боржника є ведення особистого селянського господарства, що забезпечує йому основне джерело доходу. Зокрема, Боржник вирощує овочі та фрукти, утримує свиней, а також здійснює реалізацію вирощеної продукції та м`яса. Окрім цього, час від часу він надає односельцям допомогу з ремонтом транспортних засобів, переважно з кузовними роботами;

- Боржник не вчиняє дій щодо офіційного працевлаштування у зв`язку з тим, що повністю зайнятий веденням особистого сільського (домашнього) господарства. Ця діяльність є наразі єдиним джерелом засобів для існування. Суміщення з офіційною роботою є фактично неможливим, оскільки потребує значного часу, фізичних зусиль та постійної присутності. У випадку працевлаштування за межами господарства існує реальний ризик втрати цього джерела доходу, що лише погіршить матеріальне становище боржника.

У підготовчому засіданні 31.07.2025 брали участь заявник та його представник, які просили задовольнити заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, заслухавши пояснення заявника та його представника, проаналізувавши матеріали справи, у тому числі, долучені до заяви документи, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Із введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (ст. 116 КУзПБ), цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у пунктах 44-51 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Відповідно до приписів ст. 1 КУзПБ серед іншого, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ч. 2 ст. 115 КУзПБ, за якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у такій справі у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Частиною 3 ст. 115 КУзПБ передбачено, що до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Тобто для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ст. 119, 120 КУзПБ.

Частиною 1 ст. 119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

Як на підставу звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 посилається на те, що він змушений був припинити погашення своїх кредитів, тобто упродовж більш, ніж двох місяців, боржник не має об`єктивної фінансової можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у розмірі 100 % місячних платежів по всім кредитним зобов`язанням. Крім того, на даний час існують й інші обставини, які свідчать, що найближчим часом боржник не зможе відновити погашення своїх кредитів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У заяві ОСОБА_1 зазначено, що у нього наявна заборгованість перед 8 кредиторами (макрофінансовими установами): ТОВ "МІСТЕР МАНІ", ТОВ "ФІНТАРГЕТ", ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (первісний кредитор ТОВ "Служба миттєвого кредитування"), ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" (первісний кредитор ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"), ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (первісний кредитор ТОВ "ГОУФІНГОУ", ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група"), ТОВ "ГЕЛЕКСІ", ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (первісний кредитор ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "ФК "ФОРЗА"), ТОВ "СІТІ ФАКТОР", загальна сума заборгованості перед зазначеними кредиторами становить 176 320,25 грн, в тому числі 173 320,25 грн - основне зобов`язання, 0,00 грн - сума неустойки (штрафу, пені).

На підтвердження заборгованості заявником надано суду (з врахуванням заяви про усунення недоліків): копії кредитних договорів та додаткових угод до них, договорів факторингу, позики, анкети-заяви на кредит, розрахунок заборгованості, бухгалтерської довідки та ін.

Загальна історія кредитних відносин боржника відображається у Кредитному звіті станом на 18.06.2025, який складено ТОВ "Українське бюро кредитних історій".

Відповідно до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Заявником не додано доказів наявності правовідносин з такими кредиторами, як: ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (договори № /360114 та № /3605993); ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (договір № 62); ТОВ "СІТІ ФАКТОР" (договори від 17.12.2020 № ЛЛ-00908700 та від 02.12.2020 № ЛЛ-00877416).

Таким чином, із поданих документів неможливо встановити, що заявник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Щодо наявності підстави для відкриття у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Суд зазначає про те, що згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу про банкрутство, загроза неплатоспроможності - фінансово-господарський стан боржника, що характеризується наявністю обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями.

Для встановлення підстави для відкриття справи (п.4) дослідженню підлягають конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника (змінили або змінять його матеріальний стан), та як наслідок, протягом наступних 12 місяців (тобто у майбутньому) ускладнять або унеможливлять виконання ним грошових зобов`язань у відповідний строк.

Боржник у заяві стверджує, що існують й інші обставини, які свідчать, що найближчим часом боржник не зможе відновити погашення своїх кредитів, що виникли внаслідок російсько-української війни з 24.02.2024.

Вказана обставина є загальною та не є ознакою загрози неплатоспроможності, в розумінні норм КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, тому суд не приймає доводи заявника у даній частині.

Крім того, боржник вказує, що не вчиняє дій щодо офіційного працевлаштування у зв`язку з тим, що повністю зайнятий веденням особистого сільського (домашнього) господарства. Ця діяльність є наразі єдиним джерелом засобів для існування. Суміщення з офіційною роботою є фактично неможливим, оскільки потребує значного часу, фізичних зусиль та постійної присутності. У випадку працевлаштування за межами господарства існує реальний ризик втрати цього джерела доходу, що лише погіршить матеріальне становище боржника.

У підготовчому засіданні заявник вказав, що займається вирощуванням свиней, курей, продає їх сусідам, обробляє невелику земельну ділянку, яка орендується ним без укладення письмового договору, а також надає односельцям допомогу з ремонтом транспортних засобів.

При цьому, боржник не надав доказів розміру отримуваних ним доходів від ведення вищевказаної діяльності. Тобто суд фактично позбавлений можливості встановити із доданих до заяви та заяви про усунення недоліків матеріалів, а також наданих у підготовчому засіданні пояснень, повну і достовірну інформацію про майновий стан заявника, а також джерела його доходів. Крім того, інформація про отримані доходи не відображена у деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Також суд звертає увагу на норми ст. 165 Податкового кодексу України, підп. 165.1.24 п. 165.1 якої передбачено, що не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, для ведення:

садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва;

особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості).

При продажу власної сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 12 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. У разі якщо сума отриманого доходу перевищує зазначений розмір, платник податків зобов`язаний відобразити суму такого перевищення у складі загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за відповідний звітний рік та подати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу і самостійно сплатити податок з суми такого перевищення.

При продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подати податковому агенту копію довідки про наявність у нього земельних ділянок, зазначених в абзацах другому та третьому цього підпункту. Оригінал довідки зберігається у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення дії такої довідки. Довідка видається сільською, селищною, міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п`яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої довідки.

Якщо таким платником податку не підтверджено самостійне вирощування, розведення, відгодовування продукції тваринництва, доходи від продажу якої він отримав, такі доходи підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Крім того, норми ст. 165 Податкового кодексу України не передбачають, що доходи від технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Господарською діяльністю, в розумінні Господарського кодексу України, є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

До фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без державної реєстрації їх як фізичних осіб підприємців або до фізичних осіб, які провадили незалежну професійну діяльність без взяття їх на податковий облік, застосовуються відповідні санкції, передбачені ст. 117 Податкового кодексу України, ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, в певних випадках, ст. 212 Кримінального кодексу України.

Суд звертає увагу, що до боржника - фізичної особи КУзПБ встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Суд звертає увагу, що положеннями ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із засад цивільного судочинства визначено справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 4 ст. 13 Цивільного кодексу України унормовано, що при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Крім того, положеннями п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що передбачена чинним КУзПБ процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам. Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 30.01.2024 по справі № 911/2331/23.

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні відповідні підстави.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. про участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представнику заявника, адвокату Веремчук К.Ю., арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. (ІПН) до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повний текст ухвали складено 01.08.2025.

Суддя О.Л. Бестаченко