ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 серпня 2025 рокуСправа № 912/2063/25

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства "КЕТРИСАНІВСЬКЕ" Кетрисанівської сільської ради, вул. Шкільна, 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП", шлях Київ-Харків, 134 км, Пирятинський район, Полтавська область, 37043

про стягнення 470 034,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "КЕТРИСАНІВСЬКЕ" Кетрисанівської сільської ради звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" про стягнення 470 034,43 грн, з яких: 384 945,58 грн основного боргу, 46 578,42 грн пені, 26 946,20 грн штрафу, 7 735,87 грн інфляційних та 3 828,36 грн - 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування підстав позову вказано про порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" умов Договору про закупівлю № 117 від 25.09.2024 в частині відпуску всього оплаченого позивачем товару, що є підставою для стягнення заборгованості з відповідача за невиконання умов договору та застосування штрафних санкцій.

Мотивуючи підсудність позовної заяви Господарському суду Кіровоградської області, наведено посилання на ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що умовами укладеного сторонами договору місцем поставки визначено населений пункт, який знаходяться у Кіровоградській області.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за поданим позовом, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

За умовами вказаного договору про закупівлю передача (відпуск) палива здійснюється на АЗС Постачальника, зазначених у Додатку № 2 до Договору у м. Бобринець Кіровоградської області та АЗС по всій території України (крім тимчасово окупованих територій та АР Крим).

Проаналізувавши зазначені умови договору про закупівлю № 117 від 25.09.2024, суд дійшов висновку, що сторони не визначили конкретне місце виконання даного договору, оскільки покупець може здійснити фактичну заправку автотранспорту на інших АЗС по всій території України.

Окрім того, предметом позову у даній справі не є зобов`язання відповідача виконати умови договору в натурі (поставити Товар), а стягнення коштів за неотриманий товар та штрафних санкцій, що можливе фактично шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів з одного банківського ранку на інший банківський рахунок та не пов`язано з певним місцем виконання.

Аналогічна правова позиція, що позов може бути подано за правом вибору позивача за місцем виконання договору лише у випадку окремого зазначення у договорі місця виконання, викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 442/3250/18.

Таким чином, спірні правовідносини не мають особливостей щодо сплати грошових коштів у чітко визначеному місці.

У разі спору про стягнення грошових коштів для цілей визначення юрисдикції спору не підлягає застосуванню і пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України, відповідно до якого якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання; якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Цей пункт визначає місце, в якому провадиться виконання зобов`язання про фізичну сплату коштів готівкою боржником безпосередньо кредитору. На це, зокрема, вказує можливість понесення витрат, пов`язаних із зміною місця виконання, а така можливість у разі сплати безготівкових коштів виключається. Сплата безготівкових коштів здійснюється шляхом надання боржником доручення обслуговуючому боржника банку і зарахування коштів на рахунок кредитора в банку, який його обслуговує.

Отже, поняття місця виконання грошового зобов`язання шляхом безготівкових розрахунків позбавлене сенсу в контексті визначення юрисдикції і не може бути встановлене договором. У зв`язку з цим не підлягає застосуванню і частина п`ята статті 29 ГПК України незалежно від того, чи зазначене в договорі місце виконання, чи ні.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 26.06.2024 у справі № 924/698/23.

З підстав викладеного, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" є: шлях Київ-Харків, 134 км, Пирятинський район, Полтавська область, 37043.

Отже, даний спір має розглядатися за місцезнаходженням відповідача Господарським судом Полтавської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №912/2063/25 за позовом Комунального підприємства "КЕТРИСАНІВСЬКЕ" Кетрисанівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" про стягнення 470 034,43 грн передати за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Комунальному підприємству "КЕТРИСАНІВСЬКЕ" Кетрисанівської сільської ради та Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" до електронних кабінетів.

Суддя В.В.Тимошевська