ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29.07.2025м. ХарківСправа № 922/2545/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Охорона-29" (61002, м. Харків, вул. Садова, б. 10/12)
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Шапла, Ко ЛТД" (61057, м. Харків, вул. Сумська, б. 17, кв. 28)
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 7172,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охорона-29" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шапла Ко ЛТД" заборгованості в розмірі 7172,39 грн.

Також, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути 242,24 грн. судового збору., 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 240,40 грн. витрат пов`язаних із розглядом справи.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У статті 150 ГПК України унормовано вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас частиною другою статті 156 ГПК України передбачено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Суд встановив, що заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові.

Про надання копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові у Додатках до заяви також не значиться.

В той же час направлення заявником заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів боржнику самостійно, не звільняє суд від обов`язку виконання ч.2, ст. 156 ГПК України.

З аналізу положення п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України в поєднанні з частиною другої статті 156 ГПК України убачається, що обов`язок долучення до заяви про видачу судового наказу копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів покладено на заявника. Суд лише надсилає одночасно з копією судового наказу боржнику копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, яку заявник долучає до заяви про видачу судового наказу.

Суд також приймає до уваги, що з 18 жовтня 2023 року введені у дію зміни до Господарського процесуального кодексу України, якими визначено обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах. При цьому, така обов`язкова реєстрація визначена, та передбачає, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи (усіх форм власності) в обов`язковому порядку реєструють свої електронні кабінети в Електронному суді.

Як вбачається із матеріалів заяви (вх. № 2545 від 24.07.2025 року) про видачу судового наказу заявником її подано в електронній формі, через електронний суд.

Заявником зазначено та Господарським судом Харківської області отримано відповідь № 13082975 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС (яку було сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 28.07.2025 року о(б) 15:18 год.) з якої вбачається: Юридична особа: не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Отже, суд позбавлений можливості надіслати копії судового наказу та заяви про видачу судового наказу - боржнику засобами підсистеми "Електронний суд ЄСІТС.

При цьому у процесуальному законі не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надіслання їх боржнику. За відсутності долучених до заяви про видачу судового наказу копій заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, суд не має можливості в порядку ч. 2 ст. 156 ГПК України надіслати боржникові ці документи разом з копією судового наказу.

У цьому контексті варто зауважити, що суд не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу документи не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями (електронними копіями). Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення Господарським процесуальним кодексом України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали (ст. 92 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відтак, з огляду на те, що заява про видачу судового наказу не містить усіх документів, що додаються до заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, у зв`язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

За приписом частини першої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Охорона-29" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шапла Ко ЛТД" про стягнення заборгованості у розмірі 7172,39 грн.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (29.07.2025) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

СуддяЖиляєв Є.М.