ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 липня 2025 року Справа № 903/235/25

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Гандзілевська Яна Вікторівна

за відсутності учасників судового процесу у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву Головного управління ДПС у Волинській області про визнання грошових вимог по справі по №903/235/25 за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025 представниця Головного управління ДПС у Волинській області подала до суду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Стандарт ЮА", в якій просить:

1.Прийняти заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

2.Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Стандарт ЮА".

3. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Стандарт ЮА" в сумі 22603207,03 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "Вест Стандарт ЮА" (а.с.107-112).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 18.03.2025 за №75552 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вест Стандарт ЮА" (а.с.113-114).

Постановою від 17.06.2025 процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» та повноваження арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1318/5 від 03.07.2013; адреса: вул.Чигиринська,13, м.Черкаси, 18030, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) припинено. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» визнати банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» строком на 12 місяців. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» призначено арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 17.06.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

18.07.2025 представниця Головного управління ДПС у Волинській області подала до суду заяву про грошові вимоги кредитора до боржника, в якій просить суд визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Волинській області до ТОВ «ВЕСТ СТАНДАРТ ЮА» в сумі 7090342,48 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн (т.5, а.с.1-13).

Ухвалою суду від 23.07.2025 заяву кредитора Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових (кредиторських) вимог до боржника прийнято та призначено до розгляду (т.5, а.с.51).

24.07.2025 ліквідатор надіслав на адресу суду повідомлення про результати розгляду заявлених грошових вимог кредитора, в якому вказав, що заява про визнання кредиторських вимог від 18.07.2025 Головного управління ДПС у Волинській області на суму 7096398,48 грн. ліквідатором розглянута. За результатом розгляду заяви грошові вимоги до боржника на загальну суму 7096398 грн. 48 коп. визнано обґрунтованими та заявленими в строк. Таким чином, в порядку ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства заявлені грошові вимоги ліквідатором віднесено до вимог:

-1-ї черги - в сумі 6 056 грн.;

-6-ї черги - в сумі 7090324,48 грн.

Зауважив, що у справі про банкрутство не розглядаються по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлюється наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Також , ліквідатор подав заяву про розгляд справи без участі останнього.

Представниця Головного управління ДПС у Волинській області плодала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У визначений судом день та час кредитор та боржник своїм правом на участь в судовому розгляді не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, судом враховано наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Згідно ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 17.06.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу (ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктом 36.1. статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 38.1. статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В порушення вищезазначених норм за боржником рахується податковий борг на загальну суму 7090324,48 грн. по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у зв`язку з нарахуванням згідно ст.129 Податкового кодексу України пені по податкових повідомленнях-рішеннях:

-№ від 09.03.2023 за період з 05.05.2023 по 18.03.2025 на суму 5567204,55грн. та на суму 1398677,16грн.;

№ від 09.08.2023 за період з 30.09.2023 по 18.03.2025 на суму 257,34грн.;

-№8 від 08.09.2023 за період з 28.10.2023 по 18.03.2025 на суму 238,69грн.;

-№8 від 16.10.2023 за період з 12.12.2023 по 18.03.2025 на суму 214,55грн.;

-№8 від 07.11.2023 за період з 30.12.2023 по 18.03.2025 на суму 205,40грн.;

-№008180408 від 15.01.2024 за період з 21.02.2024 по 18.03.2025 на суму 178,81грн.;

-№8 від 15.12.2023 за період з 27.02.2024 по 18.03.2025 на суму 175,80грн.;

-№ від 23.02.2024 за період з 23.03.2024 по 18.03.2025 на суму 163,39грн.;

-№ від 26.02.2024 за період з 06.04.2024 по 18.03.2025 на суму 121 775,02грн.;

-№ від 04.03.22024 за період з 06.04.2024 по 18.03.2025 на суму 156,60грн.;

- № від 29.03.2024 за період з 04.05.2024 по 18.03.2025 на суму 143,29грн.;

-№ від 17.04.2024 за період з 23.05.2024 по 18.03.2025 на суму 134,71 грн.;

- №8 від 09.07.2024 за період з 22.08.2024 по 18.03.2025 на суму 799,17грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сума грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

З врахуванням викладеного, несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Розглядаючи кредиторські вимоги арбітражний керуючий та суд зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності) та з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19).

Судом установлено, що заявлені вимоги виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, а отже є поточними.

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45-47 КУПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них не відповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошових зобов`язань ( висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 08.08.2023 у справі №908/1954/21).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, арбітражний керуючий та суд користуються правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Розглядаючи кредиторські вимоги арбітражний керуючий та суд зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності) та з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19).

За змістом частини 1 статті 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Розглянувши заяву Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових (кредиторських) вимог на загальну суму 7090342,48 грн. , а також 6056,00 грн понесених судових витрат, господарський суд вважає за можливе кредиторські вимоги останнього визнати із наступною черговістю їх задоволення:

- 6056,00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог - вимоги першої черги.

- 7090342,48 грн. штрафні санкції - вимоги шостої черги.

Судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті ліквідатором та визнаються ним на суму 7090342,48 грн., а також судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог, що підтверджується відповідними письмовим повідомленням ліквідатора.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 59, 60, 61, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені поточні грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стандарт ЮА» (вулиця Дубнівська,22-Б, місто Луцьк, Волинська область, 43010, ) у наступній черговості:

- 6056,00 грн. - вимоги першої черги;

- 7090342,48 грн. - вимоги шостої черги.

3. Зобов`язати ліквідатора Голінного Андрія Михайловича внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повна ухвала суду підписана 29.07.2025.

Суддя І. О. Гарбар