УХВАЛА

31 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/12595/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Тищенко О. В., Гончаров С. А., Сибіга О. М.

від 09.07.2025

за позовом Акціонерного товариства "Кредит Європа Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор проперті менеджмент"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрус-Кондитер"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Протокольною ухвалою від 22.01.2025 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Не погодившись з прийнятою протокольною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12595/24.

Ухвалою від 31.03.2025 Північний апеляційний господарський суд, зокрема, відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12595/24.

Ухвалою від 09.07.2025 Північний апеляційний господарський суд, зокрема, закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі № 910/12595/24. Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки воно відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

22 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі № 910/12595/24 про закриття апеляційного провадження; направити справу № 910/12595/24 для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц та у постанові Верховного Суду від 17.07.2025 у справі № 922/3982/23, і вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження є передчасною, постановленою з порушенням процесуального закону, та має бути скасована з передачею справи на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, оскільки суд не з`ясував, чи має така ухвала істотний вплив на права і обов`язки особи, яка подала заяву про вступ у справу, і чи могла ця особа захистити свої права в інший спосіб, а лише формально виходив із відсутності ухвали про відмову у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи в переліку, передбаченому частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції:

1) про відмову у видачі судового наказу;

2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;

5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

8) про передачу справи на розгляд іншого суду;

9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

10) про затвердження мирової угоди;

11) про призначення експертизи;

12) про зупинення провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

15) окрема ухвала;

16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства;

18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;

19) про відмову ухвалити додаткове рішення;

20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання;

23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;

34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження;

36) про відмову у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення;

37) про прийняття або відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Кодексу України з процедур банкрутства.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, у переліку ухвал, визначених частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Втім, Північний апеляційний господарський суд відкрив провадження у справі № 910/12595/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі № 910/12595/24.

Статтею 264 Господарського процесуального кодексу України встановлені випадки, за наявністю яких суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

Водночас, хоча стаття 264 Господарського процесуального кодексу України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите провадження на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду ухвали, що не підлягала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду щодо застосування положень статті 264 Господарського процесуального кодексу України, яка викладена у постановах від 08.01.2019 у справі № 922/1906/18, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009, від 20.08.2019 у справі № 910/1702/15-г, від 29.04.2020 у справі № 917/1185/18, від 25.03.2021 у справі № 904/4837/15, від 08.04.2021 у справі № 5015/2286/12, від 08.04.2021 у справі № 57/173-10, від 06.07.2021 у справі № 15/318-08-27/218-08, від 17.05.2022 у справі № 5011-33/6567-2012, від 19.09.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що, "Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що законодавець цілеспрямовано обмежив коло процесуальних питань, результат вирішення яких - ухвали суду - підлягають самостійному апеляційному оскарженню, з огляду на пріоритетність вирішення тих чи інших процесуальних питань. Надання учасникам судового процесу права на апеляційне оскарження всіх ухвал суду першої інстанції окремо від рішення суду незалежно від їх процесуальної суті і значення стало б передумовою для зловживання учасниками справи процесуальними правами та безпідставного затягування розгляду справи, що не відповідало б основним завданням судочинства. Водночас, на переконання Великої Палати Верховного Суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України) перелік судових рішень не є вичерпним: ухвала, зазначена в цій нормі процесуального права, безумовно може бути оскаржена в апеляційному порядку; за відсутності ухвали в зазначеному переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню в справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої права в інший спосіб).".

Оскільки ухвала суду першої інстанції якою, зокрема, відмовлено у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відсутня у переліку ухвал, наведеному у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, то вона не може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що "Як зазначалося, для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. Водночас залишення без розгляду заяв, перелік яких міститься у частині другій статті 161 ГПК України (крім позовної), жодним чином не перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки учасники справи не позбавлені права довести до відома суду свою позицію у будь-який інший передбачений процесуальним законом спосіб (зокрема, шляхом надання усних чи письмових пояснень по суті спору). До того ж право особи на виклад своєї позиції у заяві по суті справи може бути захищене шляхом включення заперечень на відповідну ухвалу суду до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами вирішення спору. За іншого підходу, тобто надання учасникам процесу права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень чи пояснень третьої особи окремо від рішення суду, створюються ризики та передумови для зловживання учасниками справи наданими їм процесуальними правами, що може негативно позначитися на ефективності судового процесу.".

У справі № 910/12595/24 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, не була залишена без розгляду або повернута заявникові. Протокольною ухвалою від 22.01.2025 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У зв`язку з викладеним, Суд зауважує, що протокольна ухвала місцевого суду про відмову у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, ухвала про відмову у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки, по-перше, така ухвала відсутня в наведеному в частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України переліку, по-друге, ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а заявник не позбавлений можливості включити свої заперечення на цю ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене по суті спору.

Суд також враховує, що з апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12595/24 звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", а не Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВР Кондитер".

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене вище, Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 та відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12595/24, оскільки в судовому рішенні, про перегляд якого подано касаційну скаргу, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12595/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова