ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"29" липня 2025 р. Справа №924/521/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Ковальчук А.С., розглянувши матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ", м. Київ
до Комунального підприємства "Понінка-тепломережі Понінківської селищної ради", смт. Понінка, Полонського р-ну, Хмельницької обл.
про стягнення 523 617,40 грн., з яких 160 948,00 грн. - плати за користування предметом лізингу та 362 669,40 грн. - штрафу (ухвалення додаткового рішення)
Представники сторін: не з`явились.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2025р. позов задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" (30511, Хмельницька обл., Полонський р-н, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд. 51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" (03035, місто Київ, вул. Сурикова, буд. 3, оф. 19, ) 523 617,40 грн. (п`ятсот двадцять три тисячі шістсот сімнадцять гривень 40 коп.), з яких 160 948,00 грн. (сто шістдесят тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень 00 коп.) - плати за користування предметом лізингу, 362 669,40 грн. (триста шістдесят дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень 40 коп.) - штрафу та 7 854,26 грн. (сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири гривні 26 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

21.07.2025р. до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2025р. вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування поданої заяви про ухвалення додаткового рішення заявник зазначає, що 01 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" (далі позивач, клієнт) та Адвокатським об`єднанням «КОНФЕР ЛЕКС» (далі повірений) укладено договір №01/05/2025-01 про надання правової допомоги (далі - договір про надання правової допомоги).

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги клієнт доручає, а повірений бере на себе зобов`язання забезпечувати реалізацію прав та обов`язків клієнта шляхом підготовки та подання (з правом підпису) до Господарського суду Хмельницької області позовної заяви про стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" за договором фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (далі - договір лізингу) плати за користування (оренду) предмету лізингу згідно пункту 14.8. договору лізингу та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу (пункт 10.2.2. договору лізингу) за період з 14 червня 2024 року по 13 серпня 2024 року, представляти за необхідності інтереси у відповідних судових засіданнях (в разі їх проведення), а також подавати за необхідності пояснення, клопотання, виконання інших процесуальних дій (обов`язків), тощо (надалі - правова допомога).

Згідно п.1.2. договору про надання правової допомоги правова допомога надається клієнту виключно в межах пункту 1.1. цього договору та може полягати в: наданні правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань (п. 1.2.1.); складанні заяв, скарг, позовних заяв, процесуальних та інших документів правового характеру (з правом їх підписання та пред`явлення від імені клієнта), спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню у випадку порушення (п. 1.2.2.); наданні консультацій та роз`яснень з юридичних питань, ознайомлення з матеріалами справи, що стосується клієнта (п. 1.2.3.); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (п. 1.2.4.); наданні інших видів юридичної допомоги (п. 1.2.5.).

За надання правової допомоги за цим договором клієнт сплачує повіреному фіксований гонорар у загальному розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) (п. 4.1. договору про надання правової допомоги).

У відповідності до п. 4.3. договору про надання правової допомоги гонорар, визначений в пункті 4.1. цього договору є платою в комплексі за послуги, визначені в пункті 1.1. цього договору. Сторони усвідомлюють, що розмір гонорару в силу його комплексного характеру є значно нижчим від загальної вартості окремих послуг повіреного та погодинної оплати.

На виконання умов договору про надання правової допомоги 01 травня 2025 року повіреним виставлено клієнту відповідний рахунок №01/05/2025-01.

Згідно п. 2.4.3. договору про надання правової допомоги сторони, в тому числі на вимогу однієї зі сторін можуть укладати акт виконаних робіт за цим договором, де узгоджено фіксується обсяг правової допомоги, що наданий повіреним клієнту за цим договором (як в цілому по наслідкам виконання договору, так і по окремим етапам).

22 травня 2025 року між позивачем та повіреним укладено акт виконаних робіт про виконання договору про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01 (далі - акт).

Згідно п. 1. акту повірений надав клієнту правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01 (далі - договір), яка полягала у наступному:

- консультування клієнта з питань порядку та способу стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" за договором фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (далі договір лізингу) плати за користування (оренду) предмету лізингу згідно пункту 14.8. договору лізингу та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу (пункт 10.2.2. договору лізингу) за період з 14 червня 2024 року по 13 серпня 2024 року (1 година);

- вивчення та юридичний аналіз наданих клієнтом документів, що пов`язаний з виконанням/припиненням договору фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (3 години);

- аналіз, вивчення судової практики, що пов`язана з спірними правовідносинами, опрацювання необхідних нормативно-правових джерел (3 години);

- роз`яснення клієнту за наслідками ознайомлення з наданими документами та вивчення судової практики перспектив судового розгляду та можливих рішень, що можуть бути ухвалені за результатами розгляду справи судом (1 година);

- складання проекту позовної заяви про стягнення грошових коштів (3 години);

- узгодження з клієнтом проекту позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, засвідчення вірності копій документів (3 години).

Всього станом на 22 травня 2025 року час, витрачений повіреним на надання правової допомоги клієнту складає 14 годин (п. 2 акту).

У відповідності до пункту 3 акту станом на день складання цього акту гонорар, сплачений клієнтом на користь повіреного складає 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Гонорар сплачений клієнтом на користь повіреного станом на день складання цього акту в повному обсязі.

Сторони підтверджують відсутність будь-яких взаємних претензій, що випливають з умов договору (пункту 4 акту).

Фактична сплата клієнтом на користь повіреного гонорару за договором про надання правової допомоги підтверджується платіжною інструкцією №895 від 22 травня 2025 року.

На підтвердження викладених обставин заявником долучено до матеріалів справи копію договору №01/05/2025-01 про надання правової допомоги від 01.05.2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" та Адвокатським об`єднанням «КОНФЕР ЛЕКС»; копію акту виконаних робіт від 22.05.2025р. про виконання договору про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01; копію рахунку на оплату від 01.05.2025р. №01/05/2025-01; копію платіжної інструкції №895 від 22.05.2025р.; копію ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1879478 від 09.05.2025р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6799/10 від 27.06.2018р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

При винесенні додаткового рішення про стягнення судових витрат, судом встановлено та враховується наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тобто діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021р. у справі №925/1137/19).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Щодо заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" від 21.07.2025р. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявна копія договору №01/05/2025-01 про надання правової допомоги від 01.05.2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" та Адвокатським об`єднанням «КОНФЕР ЛЕКС»; копія акту виконаних робіт від 22.05.2025р. про виконання договору про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01; копія рахунку на оплату від 01.05.2025р. №01/05/2025-01; копія платіжної інструкції №895 від 22.05.2025р.; копія ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1879478 від 09.05.2025р. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6799/10 від 27.06.2018р.

У відповідності до п. 1.1. договору про надання правової допомоги клієнт доручає, а повірений бере на себе зобов`язання забезпечувати реалізацію прав та обов`язків Клієнта шляхом підготовки та подання (з правом підпису) до Господарського суду Хмельницької області Позовної заяви про стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" за договором фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (далі - договір лізингу) плати за користування (оренду) предмету лізингу згідно пункту 14.8. договору лізингу та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу (пункт 10.2.2. договору лізингу) за період з 14 червня 2024 року по 13 серпня 2024 року, представляти за необхідності інтереси у відповідних судових засіданнях (в разі їх проведення), а також подавати за необхідності пояснення, клопотання, виконання інших процесуальних дій (обов`язків), тощо (надалі - правова допомога).

Згідно п.1.2. договору про надання правової допомоги правова допомога надається клієнту виключно в межах пункту 1.1. цього договору та може полягати в: наданні правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань (п. 1.2.1.); складанні заяв, скарг, позовних заяв, процесуальних та інших документів правового характеру (з правом їх підписання та пред`явлення від імені клієнта), спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню у випадку порушення (п. 1.2.2.); наданні консультацій та роз`яснень з юридичних питань, ознайомлення з матеріалами справи, що стосується клієнта (п. 1.2.3.); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (п. 1.2.4.); наданні інших видів юридичної допомоги (п. 1.2.5.).

За надання правової допомоги за цим договором клієнт сплачує повіреному фіксований гонорар у загальному розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) (п. 4.1. договору про надання правової допомоги).

У відповідності до п. 4.3. договору про надання правової допомоги гонорар, визначений в пункті 4.1. цього договору є платою в комплексі за послуги, визначені в пункті 1.1. цього договору. Сторони усвідомлюють, що розмір гонорару в силу його комплексного характеру є значно нижчим від загальної вартості окремих послуг повіреного та погодинної оплати.

На виконання умов договору про надання правової допомоги 01 травня 2025 року повіреним виставлено клієнту відповідний рахунок №01/05/2025-01.

Згідно п. 2.4.3. договору про надання правової допомоги сторони, в тому числі на вимогу однієї зі сторін можуть укладати акт виконаних робіт за цим договором, де узгоджено фіксується обсяг правової допомоги, що наданий повіреним клієнту за цим договором (як в цілому по наслідкам виконання договору, так і по окремим етапам).

22 травня 2025 року між позивачем та повіреним укладено акт виконаних робіт про виконання договору про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01 (далі - акт).

Згідно п.1. акту повірений надав клієнту правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року №01/05/2025-01 (далі - договір), яка полягала у наступному:

- консультування клієнта з питань порядку та способу стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" за договором фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (далі договір лізингу) плати за користування (оренду) предмету лізингу згідно пункту 14.8. договору лізингу та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу (пункт 10.2.2. договору лізингу) за період з 14 червня 2024 року по 13 серпня 2024 року (1 година);

- вивчення та юридичний аналіз наданих клієнтом документів, що пов`язаний з виконанням/припиненням договору фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО №079 (3 години);

- аналіз, вивчення судової практики, що пов`язана з спірними правовідносинами, опрацювання необхідних нормативно-правових джерел (3 години);

- роз`яснення клієнту за наслідками ознайомлення з наданими документами та вивчення судової практики перспектив судового розгляду та можливих рішень, що можуть бути ухвалені за результатами розгляду справи судом (1 година);

- складання проекту позовної заяви про стягнення грошових коштів (3 години);

- узгодження з клієнтом проекту позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, засвідчення вірності копій документів (3 години).

Всього станом на 22 травня 2025 року час, витрачений повіреним на надання правової допомоги клієнту складає 14 годин (п. 2 акту).

У відповідності до пункту 3 акту станом на день складання цього акту гонорар, сплачений клієнтом на користь повіреного складає 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Гонорар сплачений клієнтом на користь повіреного станом на день складання цього акту в повному обсязі.

Сторони підтверджують відсутність будь-яких взаємних претензій, що випливають з умов договору (пункту 4 акту).

Фактична сплата клієнтом на користь повіреного гонорару за договором про надання правової допомоги підтверджується платіжною інструкцією №895 від 22 травня 2025 року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2021р. у справі №910/11547/19 звернуто увагу на те, що ч. 4 ст. 129 ГПК України є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, однак ч. 5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії застосовував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28); у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015р.).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Крім того, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також судом береться до уваги, що згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023р. у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Адвокат Каракай О.В. представляв інтереси ТОВ "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" у Господарському суді Хмельницької області у справі №924/521/25 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1879478 від 09.05.2025р., виданого позивачем на підставі договору №01/05/2025-01 про надання правової допомоги від 01.05.2025 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6799/10 від 27.06.2018р.

Судом встановлено, що матеріали справи містять позовну заяву від 26.05.2025р. за підписом представника позивача - адвоката Каракая О.В.

Адвокат Каракай О.В. як представник позивача не брав участі у судових засіданнях по справі №924/521/25. Окремо до матеріалів справи додано заяву керівника ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" від 05.06.2025р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Таким чином, представником позивача згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" послуг правової допомоги при підготовці змісту позовної заяви та доданих до останньої документів для звернення до Господарського суду Хмельницької області.

На думку суду, витрати на оплату послуг адвоката є дійсними та частково необхідними, про що зазначено вище, проте їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Проаналізувавши зміст акту виконаних робіт від 22.05.2025р. суд зауважує, що послуги "вивчення та юридичний аналіз наданих клієнтом документів, що пов`язаний з виконанням/припиненням договору фінансового лізингу від 16 серпня 2021 року ФЛО 079", "аналіз, вивчення судової практики, що пов`язана зі спірними правовідносинами, опрацювання необхідних нормативно-правових джерел" та "узгодження з клієнтом проекту позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, засвідчення вірності копій документів", охоплюються юридичною послугою "складання проекту позовної заяви про стягнення грошових коштів".

Водночас, послуги "консультування клієнта з питань порядку та способу стягнення з КП "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" за договором фінансового лізингу коштів" та "роз`яснення Клієнту за наслідками ознайомлення з наданими документами та вивчення судової практики перспектив судового розгляду та можливих рішень" охоплюють юридичну послугу "консультування клієнта".

З огляду на викладене, позивач безпідставно продублював вказані послуги, що судом визнається необґрунтованим.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, правова позиція представника позивача аналогічна позиції у справах №924/209/24, №924/940/24 та №924/140/25, у яких адвокат Каракай О.В. представляв інтереси ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" в судах першої та апеляційної інстанцій, та здійснював підготовку позовної заяви про стягнення з відповідача плати за користування предметом лізингу в розмірі та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу, на підставі договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021р., проте за інші періоди.

Відтак, адвокат Каракай О.В. був обізнаним з обставинами справи, нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин та був ознайомлений з усіма матеріалами справи. Тож, на думку суду, вказане не призвело до значного збільшення обсягу юридичної роботи адвоката та витраченого ним часу під час підготовки позовної заяви у справі №924/521/25.

Під час розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторін від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів юридичних осіб. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021р. № 640/8316/20, від 21.10.2021р. у справі №420/4820/19, від 17.01.2024р. у cправі №910/2158/23.

Суд в даному випадку вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Так, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи, керуючись принципами верховенства права та пропорційності, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. У стягненні 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" (30511, Хмельницька обл., Полонський р-н, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд. 51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" (03035, місто Київ, вул. Сурикова, буд. 3, оф. 19, ) 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

У стягненні 15 000,00 грн. (п`ятнадцяти тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 1 прим. - до справи;

Представникам сторін - надіслати до кабінетів ЕС.