ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/165/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Газаровій Є.Д.

розглядаючи подану через підсистему "Електронний суд" заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.07.2025 (вх. г/с №01-19/92/25 від 21.07.2025) у справі

за позовом: Житомирського обласного центру зайнятості

до Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 200 000, 00 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: Гербеда К.О., адвокат, ордер серії АМ №1101338 від 06.04.2025

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Житомирської області рішенням від 06.05.2025 стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Житомирського обласного центру зайнятості 200 000, 000грн коштів наданого мікрогранту та 3 028,00грн судового збору.

На примусове виконання рішення суду від 06.05.2025 видано накази № 906/165/25 від 02.06.2025.

21.07.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 від 21.07.2025 (вх. г/с №01-19/92/25 від 21.07.2025) про відстрочення виконання рішення суду (тут і далі за текстом - Заява про відстрочення від 21.07.2025).

Заява про відстрочення від 21.07.2025 мотивована бажанням Відповідача виконати свої зобов`язання перед Позивачем, однак з незалежних від нього причин, Відповідач не може виконати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25.

У Заяві про відстрочення від 21.07.2025 Відповідач доводить, що на сьогодні існують обставини, що істотно ускладнюють виконанню рішення суду від 06.05.2025, зокрема:

- хвороба (копії результатів аналізів, висновку лікаря-алерголога та чеків на оплату додаються);

- припинення підприємницької діяльності з 13.11.2024 та відсутність додаткового доходу (копія витягу додається);

- станом на дату подання заяви працевлаштований приймальником товару на ТОВ "РУШ" із заробітною платою 12 500, 00 грн, яку має витратити на оренду житла та сплату комунальних послуг та придбання лікарських засобів (копії наказу про прийняття на роботу, розписки та чеків на придбання ліків додаються);

- запровадження воєнного стану на всій території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який в подальшому, продовжено до 07.08.2025. Відповідно до постанови КМУ від 24.03.2004 №368 "Про затвердження Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями", перебування країни у воєнному стані належить до надзвичайних ситуацій державного рівня, внаслідок чого у Відповідача виникають труднощі в працевлаштуванні на нову роботу, отриманні необхідного заробітку для належного виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/165/25.

У Заяві про відстрочення від 21.07.2025 Відповідач просить Суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25 на суму 200 000, 00 грн коштів мікрогранту строком на 1 (один) рік з дня ухвалення такого рішення.

Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвалу від 22.07.2025 було надіслано Житомирському обласному центру зайнятості 22.07.2025 о 15:48 в його електронний кабінет.

В судовому засіданні представник Відповідача в усній формі вказав підстави звернення з Заявою про відстрочення від 21.07.2025, просить Суд її задовольнити.

Процесуальна позиція Суду - Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.07.2025 (вх. г/с №01-19/92/25 від 21.07.2025) задовольнити частково, застосувати розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25. Мотиви Суду.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення Суду у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 Конституційного суду України у справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 Конституційного суду України у справі №11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України у справі №17/2013.

Згідно ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо ( див. постанову Верховного Суду від 30.05.2025 у справі №916/3015/23).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд враховує, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги суд бере не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Судом встановлено, що Відповідач на підтвердження своєї хвороби надав виписку із медичної картки стаціонарного хворого від 02.05.2025, картку алергологічного дослідження від 02.04.2025 та консультаційні висновки спеціалістів. На підтвердження витрат на лікування додав товарні чеки з аптеки №77205 від 02.05.2025, №77965 від 12.05.2025, №78549 від 21.05.2025, №79045 від 29.05.2025, №79851 від 11.06.2025. На підтвердження припинення статусу фізичної особи-підприємця з 13.11.2024 надав витяг з ЄДР станом на 17.07.2025 (Опендатабот). На підтвердження отримання доходів надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (відповідь на запит у електронному вигляді від 01.07.2025). На підтвердження сплати орендної плати та комунальних послуг надав розписку від 16.07.2025.

Крім того, Відповідач посилається на запроваджений 24.02.2022 воєнний стан, внаслідок якого у останнього виникають труднощі у працевлаштуванні на роботу та отриманні необхідного заробітку. На підтвердження перебування у трудових відносинах з ТОВ "РУШ" боржник надав наказ №99-КП про прийняття на роботу від 21.05.2025, а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Так, у наказі №99-КП про прийняття на роботу від 21.05.2025 Кучера О.М. приймальником товару зазначено оклад (тарифна ставка) - 12 500, 00 грн.

Щодо розписки від 16.07.2025 про те, що Кучер О.М. сплачує 3500,00грн орендної плати за однокімнатну квартиру та 2000грн за комунальні послуги (за проханням орендодавця вказані платежі сплачує нарочним). За вимогами ст.73-76 ГПК України зазначений доказ не є достатнім на підтвердження факту існування орендних відносин з найму житла та розміру витрат на його утримання.

Разом з тим, поширюючи критерії "розумного" строку виконання судового рішення аналогічні тим, що застосовуються до строку розгляду справи, Суд вважає, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Суду у справі від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України"). Короткі затримки, менші ніж один рік, наголошує Суд, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала Суду від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України").

В п.2.3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 26.06.2013 №5-рп/2013 зазначено, що у Господарському процесуальному кодексі України передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частина друга статті 84), а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Кодексу).

Розстрочка виконання рішення суду, як вважає Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Суд приймає до уваги, що Позивач у відповіді на відзив від 22.04.2025 стверджував про те, що Державним центром зайнятості Відповідачу було направлено лист від 18.12.2024 №33/1123/10277-24, яким запропоновано розпочати процедуру розстрочення повернення коштів мікрогранту, а саме внести 20% суми отриманого мікрогранту одноразово, після чого решта суми розтерміновується строком на один рік.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду про те, що можливість встановлення графіку платежів, у тому числі поза межами річного строку, не заборонено ГПК України як умови для затвердження мирової угоди та є виявленням взаємоузгодженої волі сторін на підставі взаємних поступок, виходячи з їх власних інтересів. А тому помилковим є ототожнення узгодження сторонами мирової угоди умови про розстрочення платежів (ст. 192 ГПК України) та розстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили (ст. 331 ГПК України) ( постанова від 6 червня 2025 року у справі № 917/141/24). Іншими словами, Суд вправі розстрочити виконання судового рішення, яке набрало законної сили лише в межах річного строку (ст. 331 ГПК України) на відміну інституту мирової угоди, у якій сторони вправі встановити більший строк для погашення боргу, а відтак для зменшення суми щомісячних платежів.

Суд вважає справедливим розстрочити фізичній особі ОСОБА_1 виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25 на суму 200 000, 00грн строком на 12 місяців згідно графіку, зазначеного Судом у резолютивній частині ухвали суду.

Керуючись статтями 13, ч. 3 ст. 169, 234-235, ст. 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.07.2025 (вх. г/с №01-19/92/25 від 21.07.2025) задовольнити частково.

2. Застосувати розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25.

Розстрочити сплату заборгованості на суму 200 000, 00грн коштів мікрогранту протягом 12 місяців за наступним графіком:

- до 31.08.2025 - 16 666, 67грн;

- до 30.09.2025 - 16 666, 67грн;

- до 31.10.2025 - 16 666, 67грн;

- до 30.11.2025 - 16 666, 67грн;

- до 31.12.2025 - 16 666, 67грн;

- до 31.01.2026 - 16 666, 67грн;

- до 28.02.2026 - 16 666, 67грн;

- до 31.03.2026 - 16 666, 67грн;

- до 30.04.2026 - 16 666, 66грн;

- до 31.05.2026 - 16 666, 66грн;

- до 30.06.2026 - 16 666, 66грн;

- до 31.07.2026 - 16 666, 66 грн.

Ухвала про розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.05.2025 у справі №906/165/25 є невід`ємною його частиною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.08.2025.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (через Ел. суд)