ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 липня 2025 року Справа № 903/667/25

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна, м. Київ

до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, с. Губин Перший, Горохівський р-н., Волинська обл.

про стягнення 937 504,36 грн,

встановила:

30.06.2025 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 937 504,36 грн, з яких: 678 712,80 грн основного боргу, 155 720,01 грн пені, 86 633,53 грн інфляційних втрат, 16 438,02 грн 3% річних.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем, взятих на себе згідно договору поставки №АГ-11/07-01 від 11.07.2024, зобов`язань по оплаті отриманого товару.

Ухвалою суду від 04.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 30 липня 2025 року о 14:00 год. Встановлено: відповідачу - строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу; позивачу - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу.

Відповідач ухвалу суду отримав 05.07.2025.

Строк для подання відзиву по 21.07.2025.

18.07.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого зазначає, що позовна заява позивача не містить номеру засобу зв`язку відповідача та адресу електронної пошти, а зазначене місцезнаходження не є вірним, у зв`язку з чим наявні законодавчі передумови для покладення подання позовної заяви повністю чи частково на позивача. У задоволені позовних вимог ТзОВ «Кадлер Україна» до ПОСП ім. І. Франка просить відмовити повністю. Просить не брати до уваги додатки (надані у копіях) до позовної заяви на підставі абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК та/або ч. 9 ст. 80 ГПК України. Крім того у відзиві відповідачем заявлено клопотання про витребування у позивача оригінали усіх поданих додатків до позовної заяви, оскільки відповідач ставить під сумнів усі копії документів, що додані до позовної заяви.

Позивач відзив відповідача отримав 18.07.2025.

Строк для подання відповіді на відзив по 23.07.2025.

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

28.07.2025 надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог на 28 822,05 грн, які за своєю природою є донарахованими штрафними санкціями.

Позивач у додаткових пояснень від 28.07.2025 та представник у судовому засіданні не заперечують подання на вимогу суду оригіналів долучених до позовної заяви. Водночас просить зобов`язати відповідача надати суду пояснення щодо отримання чи не отримання відповідачем товару, здійснення відповідачем оплат за товар, визнання або не визнання ним суми заборгованості тощо, оскільки у відзиві відсутнє посилання на такі факти.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 6 ст. 91 ГПК України встановлено, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на порядок застосування частини шостої статті 91 та частини четвертої статті 102 ГПК України з огляду на різне застосування судами першої та апеляційної інстанцій зазначених процесуальних норм. Відповідно до статті 91 ГПК України передбачено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу такого письмового документа (частини п`ята - шоста статті 91 ГПК України) (див. постанову ВПВС від 08.06.2021 у справі №906/1336/19).

Згідно з частиною 7 статті 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення принципу змагальності, для реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи, суд протокольною ухвалою від 30.07.2025 задовольнив клопотання відповідача та витребував у позивача оригінали долучених до позовної заяви доказів для їх огляду у форматі їх створення.

Згідно із ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до пункту 19 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) у підготовчому засіданні суд здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на викладене, з метою з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про необхідність визнання явки представника відповідача у судове засідання обов`язковою, а підготовче засідання відкласти.

Згідно з ч. 2 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відтак, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про повідомлення позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 120, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадлер Україна» оригінали, долучених до позовної заяви доказів, для їх огляду у форматі їх створення.

2. Повідомити позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання на 19 серпня 2025 року о 15:00 год.

3. Явку представника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка у судове засідання визнати обов`язковою.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 30.07.2025.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. В. Бідюк