ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1584/24

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідачів - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" до Фермерського господарства "Агропром-Синтез" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 588599,47 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Агропром-Синтез" та ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості в загальній сумі 588599,47 грн., у т.ч. заборгованості з повернення кредитних коштів в сумі 367923,00 грн. та заборгованості з плати за користування кредитними коштами в сумі 220676,47 грн., посилаючись на наступне.

03.02.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Інвест Партнер» та Фермерським господарством «Агропром-Синтез» було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2/001. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору кредитодавець (позивач) зобов`язується надати позичальнику (відповідач-1) грошові кошти у сумі 1800000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець надає позичальнику кредит за цільовим призначенням (метою): для поповнення обігових коштів.

Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 10 місяців від дати надання кредиту, тобто з « 03» лютого 2022 р. по « 01» грудня 2022 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

В пункті 2.3 кредитного договору сторони погодили, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього договору і відповідно до графіку розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору. Згідно з п. 2.5 кредитного договору датою надання кредиту вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Вищезазначена дата надання кредиту зазначається в графіку розрахунків.

Пунктом 2.6 кредитного договору встановлено, що датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів, вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця.

Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Процентна ставка становить 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до пункту 3.10 кредитного договору у разі неповернення кредиту в строк, передбачений п. 2.1. цього договору, позичальник на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 50 процентів річних від простроченої суми.

В п. 4.4 кредитного договору сторони визначили, що до інших умов забезпечення - відноситься порука фізичної особи ОСОБА_1 .

Також позивач посилається на те, що в п. 9.5, 9.6 сторонами погоджено, що за невчасне повернення кредиту згідно графіку розрахунків та договору позичальник зобов`язаний на вимогу кредитодавця сплатити грошову суму, відповідно до п. 3.10. цього договору. За невчасну сплату процентів та інших платежів (окрім основної суми кредиту) згідно графіку розрахунків та договору позичальник несе відповідальність 50 відсотків річних від суми невиконаних в строк зобов`язань, за фактичний строк порушення.

Позивач вказує, що 05.05.2022р. між ним та відповідачем-1 було укладено додатковий договір № 1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001. Пунктом 1.1 цього додаткового договору № 2 сторони передбачили, що відсотки, нараховані за квітень 2022 року, травень 2022 року та червень 2022 року сплачуються в термін до 10 липня 2022 року.

За ствердженням позивача, 09.08.2022 р. між ним та відповідачем-1 було укладено додатковий договір № 2 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001. Пунктом 1.1 цього додаткового договору № 2 сторони передбачили, що відсотки, нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року та вересень 2022 року сплачуються в термін до 10 жовтня 2022 року.

Як зазначає позивач, 28.10.2022 р. між ним та відповідачем-1 було укладено додатковий договір № 3 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001. Пунктом 1.1 цього додаткового договору № 3 сторони визначили викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, яка передбачатиме, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного в п. 2.1 цього договору і відповідно до графіку розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору. Новою редакцією графіку розрахунків встановлено строк погашення повної суми заборгованості по кредиту - до 01.12.2022 р.

Позивач вказує, що 01.12.2022 р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено додатковий договір № 4 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001. Пунктом 1 цього додаткового договору № 4 сторони визначили викласти п. 2.1 кредитного договору в новій редакції, яка передбачатиме, що кредит надається строком на 12 місяців, з 03 лютого 2022 року по 02 лютого 2023 року. Пунктом 2 цього додаткового договору № 4 сторонами викладено в новій редакції п. 3.1 кредитного договору, яким передбачили, зокрема, що відсотки, нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року сплачуються в термін до 10 грудня 2022 року. Новою редакцією графіку розрахунків встановлено строк погашення повної суми заборгованості по кредиту - до 02.02.2023 р.

Як стверджує позивач, відповідно до умов п. 4.4 кредитного договору, 03.02.2022р. між ним, відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір поруки № 2/001-П. Згідно з умовами п. 2.1 договору поруки поручитель (відповідач-2) зобов`язується солідарно відповідати перед кредитодавцем (позивачем) за своєчасне виконання позичальником (відповідачем-1) основного зобов`язання в повному обсязі. Пунктом 1.1.1 договору поруки встановлено, що основне зобов`язання - це усі та будь-які грошові зобов`язання позичальника перед кредитодавцем, встановлені кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення кредитодавцеві суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування кредитодавцеві усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за договором, та усіх витрат кредитодавця, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Як передбачено п. 3.1.1 договору поруки, кредитодавець у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступниками позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника. Згідно з пунктами 4.2.1, 4.2.2 договору поруки, не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання та/або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання або в інший строк / термін, зазначений у відповідному повідомленні кредитодавця, без будь-яких заперечень сплатити кредитодавцю зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання. У разі одержання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання повідомити про це позичальника (його правонаступників), а у разі пред`явлення до поручителя позову - подати клопотання про залучення позичальника (його правонаступників) до участі у справі. Пунктами 5.1, 5.2 договору поруки визначено, що у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену чинним законодавством України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим договором.

Позивач зазначає, що 01.12.2022 р. між ним, відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки від 03.02.2022р. № 2/001-П. За змістом цього додаткового договору сторони погодили зміну кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитним договором на 02 лютого 2023 року.

Наразі позивач стверджує, що на виконання умов пункту 2.5 кредитного договору, 03.02.2022р. ним було надано відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 1800000,00 грн.

Відповідачем було здійснено повернення отриманих кредитних коштів частками наступними платежами:

-11.04.2023р. на суму 312000,00 грн. (виписка по рахунку від 11.04.2023р.),

-13.04.2023р. на суму 388000,00 грн. (виписка по рахунку від 13.04.2023р.),

-10.05.2023р. на суму 333184,00 грн. (виписка по рахунку від 10.05.2023р.),

-11.05.2023р. на суму 110000,00 грн. (виписка по рахунку від 11.05.2023р.),

-28.07.2023р. на суму 288893,00 грн. (виписка по рахунку від 28.07.2023р.).

За ствердженням позивача, 11.04.2024р. відповідачем було сплачено по рахунку 212000,00 грн. з призначенням «погашення кредиту» та 183772,61 грн. з призначенням платежу «погашення відсотків», проте в подальшому відповідач-1 повідомив про помилковість таких сплат та зазначив, що в рахунок погашення кредиту слід зарахувати суму 312000,00 грн., в погашення відсотків за користування кредитом слід зарахувати суму 83772,61 грн.

Як зазначає позивач, всього відповідачем-1 погашено заборгованість за кредитом на суму 1432077,00 грн., відтак, станом на 30.11.2024 р. розмір заборгованості відповідача-1 перед позивачем щодо повернення кредитних коштів становить 367923,00 грн.

Позивач вказує, що ним щомісячно здійснювалося нарахування процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором за формулою: залишок заборгованості за кредитом * (плата за користування кредитом / 365 днів) * кількість днів нарахування. Розмір плати за користування кредитом за період з лютого 2022 року по січень 2023 року становив 36%, з 03 лютого 2023 року по листопад 2023 року - 50 % (відповідно до пункту 3.10 кредитного договору). Позивачем за період з 03.02.2022р. по 31.11.2024р. було нараховано відповідачу-1 проценти за користування кредитними коштами в наступних розмірах:

- за лютий 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 25 днів = 44383,56 грн.;

- за березень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за квітень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за травень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за червень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за липень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за серпень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за вересень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за жовтень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за листопад 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за грудень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за січень 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за лютий 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 2 дні + 1800000 * (50 % /365) * 26днів = 67660,27 грн.;

- за березень 2023 року: 1800000,00 * (50 % /365) * 31 день = 76438,36 грн.;

- за квітень 2023 року: 1800000,00 * (50 % /365) * 11 днів + 1488000,00 * (50 % /365) * 2 дні + 1100000,00 * (50 % /365) * 18 днів = 56818,64 грн.;

- за травень 2023 року: 1100000,00 * (50 % /365) * 10 днів + 766816,00 * (50 % / 365) * 1 день + 656816,00 * (50 % / 365) * 20 днів = 34113,88 грн.;

- за червень 2023 року: 656816,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 26992,44 грн.;

- за липень 2023 року: 656816,00 грн. * (50 % / 365) * 28 днів + 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 3 дні = 26704,95 грн.;

- за серпень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 31 день = 15624,13 грн.;

- за вересень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 15120,12 грн.;

- за жовтень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 31 день = 15624,13 грн.;

- за листопад 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 15120,12 грн.;

- за грудень 2023 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11249,37 грн.;

- за січень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за лютий 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 29 днів = 10494,85 грн.;

- за березень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за квітень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за травень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за червень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за липень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за серпень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за вересень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за жовтень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за листопад 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.

Як стверджує позивач, всього за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року відповідачем-1 було сплачено плату за користування кредитом на загальну суму 904695,37 грн. Так, за розрахунком позивача, станом на 30.11.2024р. заборгованість відповідача-1 перед позивачем щодо повернення відсотків за користування кредитними коштами становить 220676,47 грн. Таким чином, станом на 30.11.2024р. загальний розмір заборгованості відповідача-1 перед позивачем за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001 становить 588599,47 грн. (367923,00 грн. кредитних коштів + 220676,47 грн плати за користування кредитом).

Наразі позивач зазначає, що ним 01.11.2024р. було направлено лист-претензію відповідачу-1 та лист претензію відповідачу-2 щодо погашення заборгованості станом на 31 жовтня 2024 року у розмірі 577742,73 грн. Однак, вказані листи повернулись з позначкою про відмову в їх отриманні.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.12.2024 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1584/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 23.01.2025 р. о 12:00.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2025 р. у справі №915/1584/24 підготовче засідання відкладено на 10.02.2025 р. об 11:00 з огляду на неявку представників сторін, а також неможливість з`ясування заперечень відповідачів на позов з огляду на відсутність відзивів на позов.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 р. у справі №915/1584/24 підготовче засідання відкладено на 24.02.2025 р. о 12:30 з огляду на неявку представників сторін,а також неможливість з`ясування заперечень відповідачів на позов з огляду на відсутність відзивів на позов.

24.02.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. №2715/25), в якій позивач просив провести підготовче судове засідання у справі № 915/1584/24 без участі представника позивача у зв`язку з неможливістю забезпечити його явку в підготовче засідання, також позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2025 р. у справі №915/1584/24 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 17.03.2025 об 11:00 з огляду на неявку представників сторін, запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо строку повернення кредиту та нарахування відсотків за договором після вказаного строку.

17.03.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 3982/25), в якій заявник просив провести підготовче судове засідання у справі № 915/1584/24 без участі представника позивача, закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника в підготовче засідання. При цьому заявник зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2025 р. у справі №915/1584/24 підготовче засідання відкладено на 31.03.2025 р. о 12:30 з огляду на неявку відповідачів та неможливість з`ясування заперечень відповідачів на позов з огляду на відсутність відзивів на позов, а також неможливість вирішення у даному підготовчому засіданні всіх питань, визначених в ч. 2 ст. 182 ГПК України.

31.03.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 4875/25), в яких позивач навів обґрунтування щодо строку повернення кредиту та нарахування відсотків за договором після вказаного строку. Так, позивач зазначає, що відповідно до пункту 3.1 договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, від 03.02.2022р. № 2/001 плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Процентна ставка становить 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Пунктом 3.2 цього ж договору встановлено, що нарахування процентів за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (фінансовим кредитом). При цьому проценти за користування позикою (фінансовим кредитом) нараховуються у відсотках від суми позики (фінансового кредиту) з наступного дня після дня надання позики (фінансового кредиту) позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця), а нарахування припиняються в останній день строку, на який надавалася позика (фінансовий кредит), що визначений в укладеному з позичальником договорі. Нарахування процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом щомісячно та в день повернення позики. Сплата процентів здійснюється відповідно до графіка розрахунків. Кількість днів у році приймається за 365 (366). Позивач стверджує, що оскільки нарахування процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом щомісячно та в день повернення позики, позивачем здійснювалося нарахування процентів на такий залишок заборгованості навіть після закінчення строку, на який надавалася позика, оскільки така позика повернута не була. За ствердженнями позивача, відповідач продовжує фактичне користування кредитом, що на думку позивача, відповідно до пункту 3.1 договору, надає позивачу право нараховувати проценти протягом періоду такого користування.

Також 31.03.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 4876/25), в якій позивач просив провести підготовче судове засідання у справі № 915/1584/24 без участі представника позивача, закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника в підготовче засідання. Також заявник зазначає, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 р. у справі №915/1584/24 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті на 17.04.2025 р. о 15:00.

17.04.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 5864/25), в якій заявник просив провести розгляд справи № 915/1584/24 без участі представника позивача у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання, при цьому заявник зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.04.2025 року розгляд справи №915/1584/24 відкладено на 05.05.2025 р. о 09:40 з огляду на неявку відповідачів у судове засідання, при цьому явку відповідачів визнано судом обов`язковою.

В судове засідання, призначене на 05.05.2025 р., представники сторін не з`явились з невідомих причин.

Наразі судом з`ясовано, що на електронну пошту Господарського суду Миколаївської області 05.05.2025 року від представника Фермерського господарства "Агропром-Синтез" надійшло клопотання про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Вказане клопотання судом не прийнято з огляду на порушення заявником порядку його подачі, зокрема, без засвідчення його кваліфікованим електронним підписом.

Так, 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року N 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі - Закон N 3200-IX), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, оскільки особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, зволікають з виконанням свого обов`язку.

Статтею 6 ГПК України, зокрема, передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами п`ятою, шостою статті 42 ГПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, який затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистема "Електронний суд" (далі - Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Отже, з огляду на викладене, судом наголошено про обов`язковість здійснення відповідачем - Фермерським господарством "Агропром-Синтез" електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а також можливість подання відповідних заяв до суду або в паперовій формі, або в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.05.2025 року розгляд справи №915/1584/24 відкладено на 19.05.2025 р. о 16:30 з огляду на неявку сторін у судове засідання, при цьому явку сторін судом визнано обов`язковою.

19.05.2025 р. від представника позивача - Доценка В.С. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 7593/25), в якій заявник просить провести розгляд справи № 915/1584/24 без участі представника позивача у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання, при цьому заявник зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 19.05.2025 р., представники сторін не з`явились.

Відповідачі відзив на позов у встановлений судом строк не надали, також відповідачі у судові засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином за адресами місця реєстрації, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

За змістом п. 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга" такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п. 83 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідачів, які зареєстровані у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачам відповідної ухвали суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 29.03.2021 р. у справі № 910/1487/20).

Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

З огляду на вказане та з урахуванням повернення до суду без вручення ухвал суду про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи, господарським судом відповідачі також викликались через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення.

Крім того, відповідачі відповідно до положень ст. 120 ГПК України повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою, згідно з якою ОСОБА_1 , який є відповідачем-2 і керівником ФГ "Агропром-Синтез" - відповідача-1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, а також належного повідомлення відповідачів про судовий розгляд даної справи, суд наділений правом розглядати справу без їх участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідачів при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачами відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

03 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" як кредитодавцем та Фермерським господарством "Агропром-Сінтез" як позичальником був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2/001, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 1800000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору кредитодавець надає позичальнику кредит за цільовим призначенням (метою): для поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 2.1 договору кредит надається строком на 10 місяців від дати надання кредиту, тобто з « 03» лютого 2022 р. по « 01» грудня 2022 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Як визначено в п. 2.2 договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит позичальнику протягом 3 робочих днів з дня підписання цього договору.

Пунктом 2.3 договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього договору і відповідно до графіку розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний позичальником в реквізитах до цього договору (розділ 13). Ненадання позичальником реквізитів банку банківського рахунку (надання реквізитів з помилками) чи ухилення іншим способом від отримання кредиту, звільняє кредитодавця від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченого п. 2.2. цього договору.

Згідно з п. 2.5 договору датою надання кредиту вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Вищезазначена дата надання кредиту зазначається в графіку розрахунків.

Відповідно до п. 2.6 договору датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів, вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця.

В п. 2.9 договору сторони погодили, що до загальної вартості кредиту не входять і сплачуються окремо у разі виникнення: 1) платежі, що підлягають сплаті позичальником у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором.

Як визначено п. 3.1. договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Процентна ставка становить 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з п. 3.2. договору нарахування процентів за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (фінансовим кредитом). При цьому проценти за користування позикою (фінансовим кредитом) нараховуються у відсотках від суми позики (фінансового кредиту) з наступного дня після дня надання позики (фінансового кредиту) позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця), а нарахування припиняються в останній день строку, на який надавалася позика (фінансовий кредит), що визначений в укладеному з позичальником договорі. Нарахування процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом щомісячно та в день повернення позики. Сплата процентів здійснюється відповідно до графіка розрахунків. Кількість днів у році приймається за 365 (366). Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до додаткового договору, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту та в день зазначений в письмовому повідомленні кредитодавцю про дострокове розірвання (відповідного додаткового договору та/або генерального кредитного договору) на рахунок, вказаний в додатковому договорі. У разі, якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у перший робочий день після такого вихідного або святкового дня. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів у встановлені генеральним кредитним договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими. Якщо дата здійснення чергових платежів згідно графіка розрахунків припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, то здійснення платежів відбувається на наступний за вихідними (святковими, неробочими) днями робочий день кредитодавця і це не вважається порушенням розрахунків.

Пунктом 3.4 договору встановлено черговість погашення вимог за договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги у такій черговості:

1) прострочені проценти за користування кредитом;

2) прострочені комісії;

3) строкові проценти за користування кредитом;

4) строкові комісії;

5) прострочена сума кредиту;

6) строкова заборгованість за кредитом;

7) штрафи, пені та інші неустойки/платежі передбачені договором.

В п. 3.5 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків.

Як визначено п. 3.6 договору, після спливу визначеного договором строку, на який кредитодавцем був наданий кредит, нарахування процентів за цим договором припиняється.

Згідно з п. 3.7 договору позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, визначений розділом 13 цього договору.

Пунктом 3.8 договору сторони визначили, що всі розрахунки між ними ведуться виключно в національній валюті України.

Згідно з п. 3.9 договору позичальник має право на авансову сплату процентів за поточним платежем (поточними платежами) по кредиту у разі, якщо така сплата здійснюється раніше дати, вказаної в графіку розрахунків. Право на авансову сплату процентів за поточним платежем (поточними платежами) по кредиту виникає у позичальника лише після погашення заборгованості згідно послідовності, передбаченої п.3.4. договору.

Як визначено п. 3.10 договору, у разі неповернення кредиту в строк, передбачений п. 2.1. цього договору, позичальник на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 50 процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до пп. 5.1.3 п. 5.1 договору позичальник крім обов`язків, передбачених іншими розділами цього договору, зобов`язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків.

Згідно з п. 5.4 договору кредитодавець, крім прав, передбачених іншими розділами цього договору, має право: вимагати від позичальника виконання ним умов цього договору; вимагати від позичальника надання усіх необхідних документів для здійснення перевірки дотримання цільового призначення кредиту; вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць; б) іншого істотного порушення умов договору про надання кредиту; в) в інших випадках, передбачених законодавством України; вимагати від позичальника укладення договору щодо забезпечення виконання зобов`язання позичальником перед кредитодавцем за цим договором, якщо забезпечення зобов`язання підлягає оформленню окремим договором.

Розділом 6 договору, а саме п.п. 6.1 - 6.5 визначено, що позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Якщо позичальник скористався правом повернення кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань позичальника у бік їх зменшення та на вимогу позичальника надати йому новий графік розрахунків. Позичальник у разі дострокового повернення кредиту сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом та вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту (за наявності), за період фактичного користування кредитом. Кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до п.п 5.4.3 цього договору. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі платежі або повернення кредиту здійснюються позичальником протягом 30 календарних днів.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором можуть настати правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) розірвання договору в порядку та з підстав передбачених договором та/або законом; 2) дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому розділом 6 договору; 3) сплата позичальником на вимогу кредитодавця грошової суми у розмірі, визначеному відповідно до п. 9.5 та 9.6 цього договору.

Згідно з п. 9.1 договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України.

Пунктом 9.3. договору визначено, що порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Відповідно до п. 9.4 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань відповідно до п. 2.2 даного договору кредитодавець несе відповідальність 10 відсотків річних від суми невиконаних в строк зобов`язань, за фактичний строк порушення.

Згідно з п. 9.5 договору за невчасне повернення кредиту згідно графіку розрахунків та договору позичальник зобов`язаний на вимогу кредитодавця сплатити грошову суму, відповідно до п. 3.10. цього договору.

Відповідно до п. 9.6 договору за невчасну сплату процентів та інших платежів (окрім основної суми кредиту) згідно графіку розрахунків та договору позичальник несе відповідальність 50 відсотків річних від суми невиконаних в строк зобов`язань, за фактичний строк порушення.

Пунктом 10.1 договору визначено, що внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових угод у письмовій формі в такому порядку. Письмова пропозиція про внесення змін до договору надсилається іншій стороні листом або вручається під особистий підпис уповноваженої особи. Сторона договору зобов`язана надати письмову відповідь протягом 10 календарних днів з дня отримання листа чи вручення пропозиції під особистий підпис. Якщо сторона договору не погодилась із змінами або не надала відповідь у строк передбачений п. 10.1.2. договору, пропозиція вважається не прийнятою. Якщо сторона договору погодилась із пропозицією, додаткова угода укладається за місцезнаходженням кредитодавця, в письмовій формі, протягом 10 календарних днів з дня надання письмової відповіді. Зміни до договору набирають чинності з дня підписання додаткової угоди. Всі зміни, доповнення та додатки до цього договору, підписані обома сторонами є його складовою і невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 10.2 договору його дія припиняється у випадку дострокового розірвання договору в порядку, визначеному умовами договору, виконання сторонами своїх обов`язків та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 10.3 договору він може бути достроково розірваний:

- за рішенням суду;

- у випадку дострокового повернення позичальником суми кредиту та усієї іншої заборгованості по ньому (зокрема процентів), в тому числі за вимогою кредитодавця на підставі п. 5.4.3;

- за взаємною згодою сторін, шляхом укладання додаткового договору;

- в інших випадках, передбачених законодавством;

- позичальник має право достроково розірвати цей договір лише за умови дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в день розірвання договору, якщо інше не передбачено законодавством та умовами цього договору.

Згідно з п. 12.1 договору він є чинним з моменту його підписання обома сторонами і діє до 01 грудня 2022 року, або до повного виконання зобов`язань за цим договором в залежності від того, що настане раніше.

Також сторонами за договором від 03.02.2022 р. № 2/001 підписано додаток № 1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022 № 2/001, в якому затверджено графік розрахунків. Так, вказаним графіком узгоджено, що дата надання кредиту 03.02.2022 р., сума кредиту 1800000,00 грн. Цим графіком встановлюються періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати витрат за користування кредитом, а саме:

- у період 03.02.2022-30.10.2022 на суму кредиту 1800000,00 грн. проценти нараховуються за ставкою 36% і комісія 27000,00 (двадцять сім тисяч) грн. сплачується до надання кредитних коштів;

- у період з 01.11.2022-30.11.2022 на суму кредиту 900000,00 грн. проценти нараховуються за ставкою 36%, також позичальник має повернути 900000,00 грн.

- 01.12.2022 позичальник має повернути залишок суми 9000000,00 грн., відсоткова ставка 36%.

Вказаний графік розрахунків укладений у двох оригінальних примірниках по одному для кожної із сторін та є невід`ємною частиною договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2/001 від 03.02.2022 р.

В подальшому між сторонами за кредитним договором від 03.02.2022 р. № 2/001 було укладено ряд додаткових договорів, а саме:

- 05.05.2022 р. було укладено додатковий договір № 1, пунктом 1.1 якого сторони передбачили, що відсотки, нараховані за квітень 2022 року, травень 2022 року та червень 2022 року сплачуються в термін до 10 липня 2022 року.

- 09.08.2022 р. було укладено додатковий договір № 2, пунктом 1.1 якого сторони передбачили, що відсотки, нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року та вересень 2022 року сплачуються в термін до 10 жовтня 2022 року.

- 28.10.2022 р. було укладено додатковий договір № 3, пунктом 1.1 якого сторони визначили викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, яка передбачатиме, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного в п. 2.1 цього договору і відповідно до графіку розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору. Новою редакцією графіку розрахунків встановлено строк погашення повної суми заборгованості по кредиту - до 01.12.2022 р.

- 01.12.2022 р. було укладено додатковий договір № 4, пунктом 1 якого сторони визначили викласти п. 2.1 кредитного договору в новій редакції, яка передбачатиме, що кредит надається строком на 12 місяців, з 03 лютого 2022 року по 02 лютого 2023 року. Пунктом 2 цього додаткового договору № 4 сторонами викладено в новій редакції п. 3.1 кредитного договору, яким передбачили, зокрема, що відсотки, нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року сплачуються в термін до 10 грудня 2022 року. Новою редакцією графіку розрахунків встановлено строк погашення повної суми заборгованості по кредиту - до 02.02.2023 р.

Також між позивачем як кредитодавцем та ОСОБА_1 як поручителем та ФГ «Агропром-Синтез», який є позичальником, укладено договір поруки.

Так, згідно з п. 1 вказаного договору поруки, у цьому договорі наведені нижче терміни використовуються у такому значенні:

- кредитна угода - договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 02/001 від 03.02.2022 (з усіма чинними змінами, доповненнями, додатками та додатковими угодами (договорами) до нього, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності цим договором, які є невід`ємними частинами до вказаного договору та складають з ним єдиний документ), укладений між кредитодавцем та позичальником, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит у сумі 1800000,00 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості за вказаним договором - 01 грудня 2022 року.

- основне зобов`язання - усі та будь-які грошові зобов`язання позичальника перед кредитодавцем, встановлені кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення кредитодавцеві суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування кредитодавцеві усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за договором, та усіх витрат кредитодавця, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитодавцем за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі.

Згідно з п. 2.2 договору поруки поручитель зобов`язується виконувати умови цього договору у разі припинення позичальника, а саме, солідарно відповідати перед кредитодавцем за своєчасне виконання основного зобов`язання в повному обсязі будь-якими правонаступниками позичальника.

Відповідно до п. 2.3 договору поруки після виконання поручителем своїх зобов`язань за цим договором щодо виконання основного зобов`язання до поручителя переходять усі права кредитора за відповідними виконаними поручителем зобов`язаннями.

Згідно з п. 3.1 договору поруки кредитодавець має право у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступником позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника; зараховувати платежі, що надходять від поручителя, в рахунок погашення заборгованості позичальника (його правонаступників) перед кредитодавцем, у черговості, визначеній умовами кредитної угоди.

Відповідно до пп. 3.2.2 договору поруки поручитель має право достроково виконати основне зобов`язання за кредитною угодою на умовах, визначених кредитною угодою, у тому числі з дотриманням черговості виконання зобов`язань, передбачених кредитною угодою.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 договору поруки поручитель зобов`язаний не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання та/або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання або в інший строк / термін, зазначений у відповідному повідомлені кредитодавця, без будь-яких заперечень сплатити кредитодавцю зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

Згідно з пп. 4.2.2 п. 4.2 договору поруки у разі одержання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання повідомити про це позичальника (його правонаступників), а у разі пред`явлення до поручителя позову - подати клопотання про залучення позичальника (його правонаступників) до участі у справі.

Відповідно до п. 51 договору поруки у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену чинним законодавством України.

Згідно з п. 5.2 договору поруки порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим договором.

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1 договору поруки цей договір набуває чинності з дати його підписання поручителем (його уповноваженим представником) та уповноваженими представниками кредитодавця і позичальника, а також скріплення відбитками печаток кредитодавця і позичальника. У випадках продовження строку кредитування за кредитною угодою/ перенесення кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитною угодою, зазначеного у підпункті 1.1.1 цього договору, строк дії цього договору вважається продовженим на строк, що відповідає строку, на який продовжено строк кредитування за кредитною угодою (укладення додаткових угод (вчинення правочинів) щодо відповідного продовження строку дії цього договору не вимагається).

Згідно з пп. 8.5.1 - 8.5.4 п. 8.5 договору поруки цей договір є обов`язковим до виконання правонаступниками кредитодавця і позичальника. Розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається. Будь-які зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені тільки за згодою сторін та оформлюються, якщо інше не передбачено цим договором, додатковими угодами (правочинами). Усі додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами.

Наразі позивач стверджує позивач, всього за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року відповідачем-1 було сплачено плату за користування кредитом на загальну суму 904695,37 грн. Так, за розрахунком позивача, станом на 30.11.2024р. заборгованість відповідача-1 перед позивачем щодо повернення відсотків за користування кредитними коштами становить 220676,47 грн. Таким чином, станом на 30.11.2024р. загальний розмір заборгованості відповідача-1 перед позивачем за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022р. № 2/001 становить 588 599,47 грн. (367923,00 грн. кредитних коштів + 220 676,47 грн плати за користування кредитом). Наразі позивач зазначає, що ним 01.11.2024р. було направлено лист-претензію відповідачу-1 та лист претензію відповідачу-2 щодо погашення заборгованості станом на 31 жовтня 2024 року у розмірі 577742,73 грн. Однак, вказані листи повернулись з позначкою про відмову в їх отриманні. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, укладений між позивачем та відповідачем-1 кредитний договір є підставою для виникнення у сторін за цим договором відповідних зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 2/001 від 03.02.2022 р. з урахуванням додаткових договорів до нього виконував належним чином, а саме: видав позичальнику - ФГ «Агропром-Сінтез» грошові кошти на умовах кредитування, визначених договором, що підтверджується платіжною інструкцією № 3 від 03.02.2022 р., з якої вбачається, що 03.02.2022 р. на розрахунковий рахунок відповідача-1, який було вказано в кредитному договорі, перераховані кошти в сумі 1800000,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вже зазначалось вище, пунктом 1 додаткового договору № 4 від 01.12.2022 сторони визначили викласти п. 2.1 кредитного договору в новій редакції, яка передбачає, що кредит надається строком на 12 місяців, з 03 лютого 2022 року по 02 лютого 2023 року. Пунктом 2 цього додаткового договору № 4 сторонами викладено в новій редакції п. 3.1 кредитного договору, яким передбачено, зокрема, що відсотки, нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року сплачуються в термін до 10 грудня 2022 року. Новою редакцією графіку розрахунків встановлено строк погашення повної суми заборгованості по кредиту - до 02.02.2023 р.

Як свідчать матеріали справи, розрахунки за тілом кредиту відповідач-1 розпочав вже після спливу граничної дати погашення кредиту, а саме з 11.04.2023 р. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 було здійснено повернення отриманих кредитних коштів в сумі 1432077,00 грн. наступними платежами:

- 11.04.2023р. на суму 312000,00 грн. (виписка по рахунку від 11.04.2023р.),

- 13.04.2023р. на суму 388000,00 грн. (виписка по рахунку від 13.04.2023р.),

- 10.05.2023р. на суму 333184,00 грн. (виписка по рахунку від 10.05.2023р.),

- 11.05.2023р. на суму 110000,00 грн. (виписка по рахунку від 11.05.2023р.),

- 28.07.2023р. на суму 288893,00 грн. (виписка по рахунку від 28.07.2023р.).

Відтак, за ствердженнями позивача, станом на день подання позову розмір заборгованості відповідача-1 перед позивачем щодо повернення кредитних коштів становить 367923,00 грн. (1800000,00 грн. - 1432077,00 грн.).

Наразі слід зазначити, що відповідачем-1 здійснювались протягом лютого 2022 року - липень 2023 року також платежі, які позивачем було зараховано в рахунок погашення відсотків за договором.

За положеннями ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості згідно з кредитним договором № 2/001 від 03.02.2022 р., станом на 29.11.2024 р. позивачем за період з 03.02.2022р. по 29.11.2024р. було нараховано відповідачу-1 проценти за користування кредитними коштами в наступних розмірах:

- за лютий 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 25 днів = 44383,56 грн.;

- за березень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за квітень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за травень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за червень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за липень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за серпень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за вересень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за жовтень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за листопад 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за грудень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за січень 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за лютий 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 2 дні + 1800000 * (50 % /365) * 26днів = 67660,27 грн.;

- за березень 2023 року: 1800000,00 * (50 % /365) * 31 день = 76438,36 грн.;

- за квітень 2023 року: 1800000,00 * (50 % /365) * 11 днів + 1488000,00 * (50 % /365) * 2 дні + 1100000,00 * (50 % /365) * 18 днів = 56818,64 грн.;

- за травень 2023 року: 1100000,00 * (50 % /365) * 10 днів + 766816,00 * (50 % / 365) * 1 день + 656816,00 * (50 % / 365) * 20 днів = 34113,88 грн.;

- за червень 2023 року: 656816,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 26992,44 грн.;

- за липень 2023 року: 656816,00 грн. * (50 % / 365) * 28 днів + 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 3 дні = 26704,95 грн.;

- за серпень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 31 день = 15624,13 грн.;

- за вересень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 15120,12 грн.;

- за жовтень 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 31 день = 15624,13 грн.;

- за листопад 2023 року: 367923,00 грн. * (50 % / 365) * 30 днів = 15120,12 грн.;

- за грудень 2023 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11249,37 грн.;

- за січень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за лютий 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 29 днів = 10494,85 грн.;

- за березень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за квітень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за травень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за червень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за липень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за серпень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за вересень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.;

- за жовтень 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 31 день = 11218,64 грн.;

- за листопад 2024 року: 367923,00 грн. * (36 % / 365) * 30 днів = 10856,74 грн.

Разом з тим, враховуючи те, що сторонами було узгоджено строк повернення позичальником кредитних коштів - 02.02.2023 р., суд вважає, що правомірним з боку позивача є нарахування відсотків саме за період користування позичальником кредитними коштами саме до 02.02.2023 року, зокрема:

- за лютий 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 25 днів = 44383,56 грн.;

- за березень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за квітень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за травень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за червень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за липень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за серпень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за вересень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за жовтень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за листопад 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за грудень 2022 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 31 день = 55035,62 грн.;

- за січень 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 30 днів = 53260,27 грн.;

- за лютий 2023 року: 1800000,00 грн. * (36 % /365) * 2 дні = 3550,68 грн.

Отже, сума відсотків за встановлений спірним договором період користування кредитним коштами становить 644449,31 грн.

Відтак, всього за кредитним договором позичальник на момент закінчення останнього дня повернення кредиту мав сплатити суму кредиту в розмірі 1800000,00 грн. та вищевказану суму відсотків 644449,31 грн., всього 2 444 449,31 грн.

Щодо нарахованих відсотків за період, починаючи з 03.02.2023 року, з урахуванням встановлення судом закінчення строку кредитування по спірному договору 02.02.2023 року, суд зазначає наступне.

Так, за розрахунком позивача, станом на 30.11.2024 р. заборгованість відповідача-1 перед позивачем щодо повернення відсотків за користування кредитними коштами становить 220676,47 грн. За ствердженнями позивача, нараховані відсотки за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року в загальному розмірі 220676,47 грн. не були сплачені відповідачем-1, у зв`язку з чим у останнього виникло прострочення по несплаченим відсоткам на вказану суму, що заявлена до стягнення.

У додаткових поясненнях від 31.03.2025 року позивач зазначив, що з урахуванням того, нарахування процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом щомісячно та в день повернення позики, позивачем здійснювалося нарахування процентів на такий залишок заборгованості навіть після закінчення строку, на який надавалася позика, оскільки така позика повернута не була. В свою чергу оскільки відповідач продовжує фактичне користування кредитом, то відповідно до пункту 3.1 договору позивач має право нараховувати проценти протягом періоду такого користування.

Як визначено п. 3.1. спірного договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Процентна ставка становить 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з п. 3.2. договору (в редакції додаткового договору № 4 від 01.12.2022 року) нарахування процентів за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (фінансовим кредитом). При цьому проценти за користування позикою (фінансовим кредитом) нараховуються у відсотках від суми позики (фінансового кредиту) з наступного дня після дня надання позики (фінансового кредиту) позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця), а нарахування припиняються в останній день строку, на який надавалася позика (фінансовий кредит), що визначений в укладеному з позичальником договорі. Нарахування процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом щомісячно та в день повернення позики. Сплата процентів здійснюється відповідно до графіка розрахунків. Кількість днів у році приймається за 365 (366). Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до додаткового договору, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту та в день зазначений в письмовому повідомленні кредитодавцю про дострокове розірвання (відповідного додаткового договору та/або генерального кредитного договору) на рахунок, вказаний в додатковому договорі. Відсотки нараховані за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року сплачуються в термін до 10 грудня 2022 року. У разі, якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у перший робочий день після такого вихідного або святкового дня. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів у встановлені генеральним кредитним договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими.

Як визначено п. 3.6 договору, після спливу визначеного договором строку, на який кредитодавцем був наданий кредит, нарахування процентів за цим договором припиняється.

Як визначено п. 3.10 договору, у разі неповернення кредиту в строк, передбачений п. 2.1. цього договору, позичальник на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 50 процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 9.6 договору за невчасну сплату процентів та інших платежів (окрім основної суми кредиту) згідно графіку розрахунків та договору позичальник несе відповідальність 50 відсотків річних від суми невиконаних в строк зобов`язань, за фактичний строк порушення.

Наведені положення п. 3.10 і п. 9.6 кредитного договору свідчать про встановлення сторонами в договорі виду відповідальності позичальника за несвоєчасне виконання ним зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків.

Між тим, за приписами ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що нарахування позивачем позичальнику класичних відсотків за кредитом у розмірі 50% річних за період з 03.02.2023 по 30.11.2023 та у розмірі 36% за період з 01.12.2023 по 29.11.2024 року суперечить приписам ст.ст. 1048, 1050 ЦК України, оскільки таке нарахування «відсотків» за вказаний період є нічим іншим як плата Банку з боку позичальника за порушення ним грошового зобов`язання, тобто відповідальністю.

В даному випадку суд зауважує, що стосовно застосування наведених норм матеріального права Велика Палата Верховного Суду неодноразово в своїх постановах (зокрема від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16, від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12) викладала висновок про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України.

Натомість в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Наразі слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі N 910/4518/16 уточнила викладений в п. 123 постанови від 18.01.2022 у справі N 910/17048/17 висновок про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Так, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі N 910/4518/16 наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми позики передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Тобто регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

При цьому, щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування Велика Палата Верховного Суду зауважила, що сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, і цей розмір може зменшити суд.

При вирішенні відповідних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування (або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту). Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З огляду на мотивувальну частину цієї постанови, Велика Палата Верховного Суду уточнила викладений в п. 123 постанови від 18.01.2022 у справі N 910/17048/17 таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Так, в даній справі сторони спірного кредитного договору в п. 3.10 і п. 9.6 чітко встановили, що у разі неповернення кредиту в строк, передбачений п. 2.1. цього договору, а також у разі невчасної сплати процентів та інших платежів (окрім основної суми кредиту) згідно графіку розрахунків та договору позичальник несе відповідальність 50 відсотків річних від суми невиконаних в строк зобов`язань, за фактичний строк порушення. Тобто, сторони в договорі таким чином фактично узгодили розмір процентів (50%) за порушення грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що з огляду на відсутність у позичальника обов`язку сплати нарахованих позивачем після закінчення строку кредитування 02.02.2023 відсотків саме за користування кредитними коштами, відповідно заявлені позивачем вимоги про стягнення відсотків в розмірі 50% річних, нарахованих за період з 03.02.2023 по 30.11.2023, та у розмірі 36%, нарахованих за період з 01.12.2023 по 29.11.2024 року, як строкових, в сумі 220676,47 грн., не підлягають задоволенню.

Щодо можливості нарахування позивачем вказаних відсотків за п. 3.10 і п. 9.6 договору в контексті положень ст. 625 ЦК України суд зауважує, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану" N 2120-IX від 15.03.2022 Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З урахуванням викладеного, позичальник в даному випадку звільнений від сплати платежів в якості відповідальності за ст. 625 ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, а тому відповідні нараховані Банком такі платежі після закінчення строку кредитування (02.02.2023 року) за приписами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України підлягали списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Водночас, як з`ясовано судом, позичальником (відповідачем-1) на користь позивача в рахунок погашення тіла кредиту було сплачено 1432077,00 грн. у період з квітня-липня 2023 року, про що зазналось вище, а також протягом періоду з лютого 2022 року по липень 2023 року позичальником було здійснено оплату в рахунок погашення нарахованих процентів в сумі 904695,37 грн. наступними платежами:

- 04.02.2022 р. на суму 108000,00 грн. (виписка по рахунку від 04.02.2022р.) з призначенням платежу «попередня оплата відсотків за користування кредитними коштами за лютий, березень 2022 р. згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 18.07.2022 р. на суму 50000,00 грн. (виписка по рахунку від 18.07.2022р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами за квітень 2022 р. згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 30.08.2022 р. на суму 50000,00 грн. (виписка по рахунку від 30.08.2022р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами за травень 2022 р. згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 07.04.2023 р. на суму 97000,00 грн. (виписка по рахунку від 07.04.2023р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами за червень, липень 2022 р. згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 10.04.2023 р. на суму 398000,00 грн. (виписка по рахунку від 10.04.2023р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 11.04.2023 р. на суму 83772,61 грн. (виписка по рахунку від 11.04.2023р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 10.05.2023 р. на суму 56816,44 грн. (виписка по рахунку від 10.05.2023р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ»;

- 28.07.2023 р. на суму 61106,32 грн. (виписка по рахунку від 28.07.2023р.) з призначенням платежу «оплата відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 2/001 від 03.02.2022 р. без ПДВ».

Відтак, загальна сума здійснених відповідачем-1 платежів за спірним договором за період з лютого 2022 року по липень 2023 року становить 2336772,37 грн. (1432077,00 грн. по тілу кредиту + 904695,37 грн. в якості відсотків).

Таким чином, з огляду на встановлений судом вище розмір платежів за спірним кредитним договором 2444449,31 грн. та здійснені відповідачем-1 оплати, суд доходить висновку, що у позичальника існує заборгованість перед позивачем в сумі 107676,94 грн. (2444449,31 грн. - 2336772,37 грн.).

В той же час, як вже було встановлено судом вище, сума правомірно нарахованих позичальнику відсотків за договором у період з 03.02.2022 року по 02.02.2023 року складає 644449,31 грн., відповідно переплачена позичальником сума в якості оплати відсотків в розмірі 260246,06 грн. (904695,37 грн. - 644449,31 грн.) підлягала зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у позичальника заборгованості саме по тілу кредиту в сумі 107676,94 грн. (367923,00 грн. заявлено до стягнення - 260246,06 грн. переплачена сума відсотків).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (неповернення відповідачем 1 кредитних коштів у встановлений договором строк) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу неповерненням позивачу отриманих кредитних коштів у встановлений вищевказаним договором строк відповідач-1 як позичальник порушив умови цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, вказані обставини є підставою для стягнення спірної суми заборгованості по кредиту в розмірі 107676,94 грн. в судовому порядку.

Водночас, з огляду на заявлення позивачем до стягнення заборгованості з відповідачів в солідарному порядку, слід зазначити наступне.

Як вище зазначалось судом, виконання зобов`язань ФГ «Агропром-Сінтез» перед ТОВ "Кредит Інвест Партнер" за спірним кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_1 (відповідач-2) згідно з договором поруки № 2/001-П від 03.02.2022 р., укладеним з позивачем.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитодавцем за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі.

Згідно з п. 2.2 договору поруки поручитель зобов`язується виконувати умови цього договору у разі припинення позичальника, а саме, солідарно відповідати перед кредитодавцем за своєчасне виконання основного зобов`язання в повному обсязі будь-якими правонаступниками позичальника.

Згідно з п. 3.1 договору поруки кредитодавець має право у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступником позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника; зараховувати платежі, що надходять від поручителя, в рахунок погашення заборгованості позичальника (його правонаступників) перед кредитодавцем, у черговості, визначеній умовами кредитної угоди.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 договору поруки поручитель зобов`язаний не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання та/або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання або в інший строк / термін, зазначений у відповідному повідомлені кредитодавця, без будь-яких заперечень сплатити кредитодавцю зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

Згідно з пп. 4.2.2 п. 4.2 договору поруки у разі одержання письмового повідомлення кредитодавця про невиконання або неналежне виконання позичальником (його правонаступниками) основного зобов`язання повідомити про це позичальника (його правонаступників), а у разі пред`явлення до поручителя позову - подати клопотання про залучення позичальника (його правонаступників) до участі у справі.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання, передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Так, в силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позичальником в листі від 01.11.2024р. пред`являлась вимога до поручителя щодо погашення заборгованості, однак вказана вимога залишена без реагування поручителем.

Таким чином, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості по тілу кредиту за спірним кредитним договором №2/001 від 03.02.2022 (в редакції додаткових договорів) у розмірі 107676,94 грн.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Разом з тим у постанові від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачами в повному обсязі зобов`язань по сплаті боргу по тілу кредиту за спірним кредитним договором № 2/001 від 03.02.2022 (в редакції додаткових договорів), згідно приписів ст. 74, 76-77 ГПК України, суд вважає, що стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у встановленому судом розмірі за вказаним договором цілком відповідає такому способу захисту цивільних прав та інтересів позивача як примусове виконання обов`язку в натурі.

Щодо судових витрат у даній справі суд зазначає наступне.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідачів та рішення частково відбулось на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідачів в рівних частках, пропорційно задоволеним вимогам.

Вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору саме в солідарному порядку суд вважає необґрунтованою. Адже солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, від 16.01.2024 у справі № 903/87/23, а також в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.

Отже, з урахуванням того, що позовна заява була подана в електронній формі через "Електронний суд" ЄСІТС, відповідно ставка судового збору за подачу даного позову розраховується із застосуванням коефіцієнту 0,8 у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідачів порівно, пропорційно задоволеним вимогам складає 1292,12 грн. (107676,94 грн. х 7063,19 грн./588599,47 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Мистецька, 2; оф. 208; е-mail: ; ) до Фермерського господарства "Агропром-Синтез" (56023, Миколаївська область, Баштанський район, с. Утішне, вул. Шевченка, 44; e-mail: ; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості в загальній сумі 588599,47 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ солідарно з Фермерського господарства "Агропром-Синтез" (56023, Миколаївська область, Баштанський район, с. Утішне, вул. Шевченка, 44; e-mail: ; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Мистецька, 2; оф. 208; е-mail: ; ) заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2/001 від 03.02.2022 р., у розмірі 107676/сто сім тисяч шістсот сімдесят шість/грн. 94 коп.

3. СТЯГНУТИ з Фермерського господарства "Агропром-Синтез" (56023, Миколаївська область, Баштанський район, с. Утішне, вул. Шевченка, 44; e-mail: ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Мистецька, 2; оф. 208; е-mail: ; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 646/шістсот сорок шість/грн. 06 коп.

4. СТЯГНУТИ з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Мистецька, 2; оф. 208; е-mail: ; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 646/шістсот сорок шість/грн. 06 коп.

5. В задоволенні решти частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвест Партнер" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 24.07.2025 року, з урахуванням умов воєнного стану та навантаженості, а також перебуванням у щорічній відпустці у період з 17.06.2025 по 27.06.2025 року, з 15.07.2025 по 17.07.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва