ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/432/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання К. Редько, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор"

про стягнення пені та штрафу в сумі 257 457,76 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: С. Тураш, дов. № 379 від 02.12.2024,

від відповідача: В.Шевчук, ордер ВК № 118121 від 18.01.2024,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Акціонерне товариство "Укртранснафта" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" (відповідач) про стягнення пені та штрафу в сумі 257 457,76 грн за договором на надання послуг з поточного ремонту об`єкту від 30.11.2023 № 22/674.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, остання обґрунтована тим, що 30.11.2023 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір № 22/674 на надання послуг з поточного ремонту об`єкту (договір), за умовами якого позивач доручає, а відповідач забезпечує, відповідно до дефектного акта і умов цього договору, надання послуг Поточний ремонт будівлі складу матеріального РБУ з адмінприміщеннями та матеріально-технічним складом м. Рівне, вул. Млинівська, 11 ДБН А.2.2-3:2014 (код 45220000-5 за ДК 021:2015, Інженерні та будівельні роботи) (роботи), строк виконання яких встановлено до 14.06.2024. Позивач оплатив у повному обсязі виконані будівельні роботи згідно з підписаними Актами приймання виконаних будівельних робіт, проте відповідач порушив строки виконання робіт за договором. За порушення відповідачем строків виконання робіт позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 193 072,28 грн пені та 64 385,48 грн штрафу.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 11, 526, 530, 549, 610 - 612, 626 - 629 ЦК України та ст. 173 - 175, 193, 230, 232 ГК України.

02.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній позовні вимоги заперечує частково, вказує, що основним зобов`язанням відповідача за договором є саме виконання робіт із будівельного підряду. Оформлення акту приймання виконаних будівельних робіт є лише одним із способів фіксації результатів виконання робіт, складання та підписання такого акту потребує активної участі двох сторін, зволікання із підписом такого акту з боку позивача не може бути покладене у провину відповідача, за умови, що відповідач вчасно повідомив про завершення таких робіт або ж надав для підпису відповідний акт приймання виконаних будівельних робіт. Внаслідок тривалого здійснення процедури перевірки робіт самим позивачем, підписання акту відбулося дещо пізніше, аніж роботи були виконані. А саме, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року (підписаний сторонами 15.11.2024) на суму 75 534,10 грн фактично направлено на електронну адресу позивача 11.10.2024, що підтверджується електронним листуванням між сторонами. Станом на 11.10.2024 частина робіт на суму 75 534,10 грн завершена, а між сторонами тривала лише процедура їх прийняття. Відповідач повідомляє, що акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 року (підписаний сторонами 16.01.2025) на суму 844 258,44 грн фактично направлено на електронну адресу позивача 13.12.2024, що підтверджується електронним листуванням між сторонами. Вказане підтверджує, що станом на 13.12.2024 решта робіт на суму 844 258,44 грн була завершена, а між сторонами тривала лише процедура їх прийняття шляхом погодження змістового наповнення акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт, що свідчить про завершення виконання договірних зобов`язань відповідача перед позивачем в зовсім інші строки, ніж вказується позивачем у позовній заяві. Відтак відповідачем проведено власний розрахунок штрафних санкцій за Актом №1 на суму 75 534,10 грн, підписаний 15.11.2024, фактично роботи виконані 11.10.2024, таким чином порушені строки виконання робіт за цим акту на 119 днів (з 15.06.2024 по 11.10.2024). Отже, розмір пені має становити: 75 534,10 грн* 0,1%*119 к.д. = 8 988,56 грн. За Актом №1 на суму 844 258,44 грн, підписаним 16.01.2024, роботи згідно з протоколом №1 від 02.12.2024 вважаються завершеними 02.12.2024. Таким чином, порушені строки виконання робіт на 182 дні (з 15.06.2024 по 13.12.2024, відтак розмір пені має становити: 844 258,44 грн* 0,1%*182 к.д.= 153 655,03 грн. У свою чергу, розмір штрафу за актом №1 за листопад 2024 року має становити: 75 534,10 *7%=5 287,39 грн, за актом №1 за січень 2025 року: 844 258,44 *7%=590 98,09 грн. Окрім того, відповідачем направлено лист №10/06-2024 від 10.06.2024, в якому останній просив позивача продовжити строки виконання робіт за договором на строк 20 днів, тобто до 12.10.2024. Відповідач звернувся до позивача із листом №017/09-2024 від 17.09.2024 з проханням додатково продовжити строк виконання робіт на 60 днів. Жодних заперечень на такі пропозиції відповідача позивач в період виконання робіт не висловлював, що свідчить про прийняття змін термінів виконання робіт за договором. Відповідач виконав додаткові роботи без будь-яких додаткових вимог щодо їх оплати для позивача, тобто безкоштовно. Відповідач повідомляє, що затримка у виконанні робіт була також зумовлена тим, що з 24.02.2022 розпочата повномасштабна військова агресія російської введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, в останнє до 06.08.2025. Загалом з 01.01.2024 до 31.12.2024 у м. Рівному 798 разів оголошено повітряну тривогу загальною тривалістю понад 900 годин (https://air-alarms.in.ua/? from=2024-07-01&to=2025-04-10#statistic), також неодноразово мали місце фактичні обстріли енергетичної інфраструктури України. У зв`язку із чим, затримка у виконанні робіт також була зумовлена системними відімкнення електропостачання об`єкту будівництва та оголошенням повітряної тривоги на теренах Рівненської області, в наслідок чого будівельні роботи періодично призупинялися на час відсутності електропостачання, або на час перебування працівників відповідача в укриттях на період оголошення повітряної тривоги, що призвело до неможливості вчасного виконання власних зобов`язань відповідачем, адже останнє залежить від наявних непереборних чинників, що наразі діють в середині країни, де здійснює свою господарську діяльність відповідач. Окрім того, частина працівників, які є військовозобов`язаними, була примусово мобілізована, що призвело до потреби пошуку нових працівників, які б могли завершити виконання відповідних послуг з будівельного підряду. Відтак, з огляду на відсутність в діях відповідача прямого умислу порушення в частині строків виконання робіт, а також відповідного інформування позивача щодо вчасного виконання робіт, то керуючись ст. 551 ЦК України, та ст. 233 ГК України відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій або відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.06.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої тільки після підписання позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт вважається, що відповідач виконав свій обов`язок щодо виконання робіт за договором. Натомість представник відповідача безпідставно ототожнює поняття «передача виконаних робіт», «завершення робіт» з поняттям «прийняття робіт» . Підрядник порушив строки виконання робіт за договором на: 153 дні за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року на суму 75 534,10 грн; 215 днів за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 року на суму 844 258,44 грн. Отже, з урахуванням викладеного, для можливості застосування штрафних санкції, передбачених п. 9.1. договору, визначальним є саме дата підписання позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт, що засвідчить факт (дату) виконання роботи, а тому позивачем обґрунтовано та правомірно нарахувало пеню та штраф у загальному розмірі 257 457,76 грн. Окрім того, між сторонами не укладалось жодних додаткових угод, які б змінили (збільшили), встановлені договором строки виконання робіт, а також не вносилось жодних змін до дефектного акту, які б вплинули на обсяги виконання підрядником робіт. Також відповідач за час виконання договору жодним чином не повідомляв позивача про існування обставин непереборної сили (форс-мажору) тощо.

19.06.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2025.

02.07.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2025.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/432/25 у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 09.06.2025.

09.06.2025 від відповідача надійшло клопотання паро відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.06.2025 розгляд справи відкладено на 23.06.2025.

16.06.19.06.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні 23.06.2025 оголошено перерву на 04.08.2025.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

30.11.2023 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір № 22/674 на надання послуг з поточного ремонту об`єкту (договір), за п. 1.1. якого замовник на умовах цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (відкриті торги з особливостями: згідно з Протоколом № 397УОВ/3 щодо прийняття рішення уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ Укртранснафта від 15.11.2023) доручає, а підрядник забезпечує, відповідно до дефектного акта і умов цього договору, надання послуг: Поточний ремонт будівлі складу матеріального РБУ з адмінприміщеннями та матеріально-технічним складом м. Рівне, вул. Млинівська, 11, ДБН А.2.2-3:2014, (код 45220000-5 за ДК 021:2015, Інженерні та будівельні роботи) (роботи).

Відповідно до п. 17.6. договору за взаємною згодою сторін цей договір укладений в електронній формі відповідно до умов Закону України Про електронні документи та електронний документообіг та Закону України Про електронні довірчі послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 14.1. договору).

Пунктом 1.4. договору погоджено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені дефектним актом (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1. договору договірна ціна є твердою та визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною договору (Додаток № 2) і становить: без ПДВ - 1 741 224,17 грн, ПДВ - 348 244,83 грн. Разом з ПДВ - 2 089 469,00 грн.

За п. 2.4.- 2.5. договору платежі за обсяги виконаних робіт здійснюються замовником шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (Додаток № 4 до договору) та Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (Додаток № 5 до договору) на підставі отриманого рахунку(ів) або (рахунку(ів)-фактури). Розрахунки за цим договором здійснюються замовником з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Строки виконання робіт визначені у розділі 3 договору. Строки виконання робіт, передбачених п. 1.1. договору, становлять 140 календарних днів з дати початку виконання робіт. Строки виконання робіт визначаються на підставі Календарного графіка (Додаток № 3до договору та є невід`ємною його частиною. Датою початку виконання підрядником робіт вважається дата, зазначена замовником у письмовій заявці про готовність до виконання договору (заявка). Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України. Датою закінчення виконаних робіт підрядником вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 4 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, 26.01.2024 позивач надіслав на офіційну електронну адресу відповідача заявку про готовність АТ Укртранснафта до виконання договору та зазначив дату початку виконання робіт 26.01.2024. Заявка направлялась у порядку, встановленому умовами договору, у передбачений договором спосіб: з електронної адреси замовника на електронну адресу підрядника, що підтверджується витягом (скріншот) з електронної адреси позивача. Таким чином, кінцевим строком виконання підрядником робіт за договором є 14.06.2024.

Порядок приймання - передачі виконаних робіт узгоджені розділом 4 договору, зокрема передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних будівельних робіт (Додаток № 4 до договору) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Додаток № 5 до договору) готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 10 робочих днів перевіряє достовірність отриманого акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання. Після усунення підрядником недоліків, зазначених в акті про недоліки виконаних робіт, підписується акт приймання виконаних будівельних робіт (Додаток № 4 до договору) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Додаток № 5 до договору), на підставі яких здійснюється розрахунок, передбачений розділом 2 цього договору. Акт приймання виконаних будівельних робіт (Додаток № 4 до договору), підписаний однією стороною, вважається недійсним, та роботи вважаються такими, що не прийняті замовником та не передані підрядником.

Відповідно до п. 5.1.- 5.2. договору замовник забезпечує підрядника примірником дефектного акта на обсяги робіт, які підрядник зобов`язується виконати за цим договором. Внесення змін до дефектного акта здійснюється за письмовою згодою сторін та у строки, визначені сторонами.

За умовами підп. 7.1.1., 7.1.2. п. 7.1. договору підрядник зобов`язався на власний ризик виконати якісно всі обумовлені цим договором роботи у повній відповідності до нормативних вимог, умов договору і вказівок замовника та передати роботи по їх закінченню у порядку та строки, встановлені цим договором, забезпечити виконання робіт згідно з календарним графіком.

Як установлено судом з фактичних обставин справи, відповідач виконав будівельні роботи, що підтверджується підписаними обома сторонами довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, а також Актами приймання виконаних будівельних робіт, а саме: 09.02.2024 Акт № 1 за лютий 2024 року на суму 296 904,23 грн, 04.06.2024 Акт № 1 за червень 2024 року на суму 68 283,67 грн, 15.11.2024 Акт № 1 за листопад 2024 року на суму 75 534,10 грн, 16.01.2025 Акт № 1 за січень 2025 року на суму 844 258,44 грн.

Позивач оплатив в повному обсязі виконані будівельні роботи згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт, що підтверджується платіжними інструкціями від 16.02.2024 № на суму 296 904,23 грн, від 14.06.2024 № на суму 68 283,67 грн, від 29.11.2024 № на суму 75 534,10 грн, від 24.01.2025 № на суму 844 258,44 грн.

31.12.2024 протоколом № 1 виробничої наради АТ "Укртранснафта" щодо стану виконання робіт по об`єкту: Поточний ремонт будівлі складу матеріального РБУ з адмінприміщеннями та матеріально - технічним складом м. Рівне, вул. Млинівська, 11 сторони вирішили, що роботи за договором на надання послуг з поточного ремонту від 30.11.2023 № 22/674 вважати завершеними, обсяг робіт, наведених в Таблиці 1, визнати такими, що не підлягають виконанню. Відтак роботи за договором завершені у повному обсязі.

Як зазначалося, 26.01.2024 - дата подання позивачем заявки на виконання робіт. За умовами договору підрядник зобов`язаний був їх виконати до 14.06.2024. Однак відповідач порушив строки виконання робіт за договором, а саме: за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року на суму 75 534,10 грн на 152 дні, за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 року на суму 844 258,44 грн на 214 днів.

Зокрема, як установлено судом, 11.10.2024 та 13.12.2024 відповідачем вперше надано позивачу акти за листопад 2024 року та січень 2025 року відповідно на підписання, однак через зауваження останні неодноразово направлявся на корегування і остаточно були підписані лише 15.11.2024 та 16.01.2025.

Зміни або розірвання договору вчиняються шляхом укладання додаткових угод та набирають чинності з моменту укладання цих додаткових угод, окрім випадків, передбачених договором (п. 17.5 договору).

Доказів того, що сторонами вносилися зміни щодо строків виконання робіт в матеріалах справи немає.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі порушення строків виконання підрядних робіт, встановлених Календарним графіком, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 календарних днів, підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від ціни невиконаних зобов`язань (п. 9.1. договору).

За невчасне невиконання підрядником своїх зобов`язань позивач за актами за листопад 2024 року та за січень 2025 року нарахував 193 072,29 грн пені (75 534,10 грн з 15.06.2023 по 14.11.2024; 844 258,44 грн з 15.06.2023 по 15.01.2025) та 7% штрафу від ціни невиконаних у строк за вказаними актами зобов`язань в розмірі 64 385,48 грн (75 534,10 грн х 7%, 844 258,44 грн х 7%), всього розмір пені та штрафу становить 257 457,76 грн.

Згідно з п. 12.1, 12.2. сторони зобов`язані докладати зусиль до вирішення конфліктних ситуацій шляхом переговорів та пошуку взаємоприйнятих рішень. При недосягненні згоди зі спірного питання сторони розглядатимуть спір у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

03.03.2025 позивачем направлено на адресу та на офіційну електронну адресу відповідача претензію № 04-03/11/1600-25 від 28.02.2025 з вимогою про сплату пені та штрафу за неналежне виконання умов договору, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

У п. 13.1., 13.4.-13.6. договору зазначено, що сторона звільняється від визначеної цим договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), визначених у цьому договорі, за умови, що настання таких обставин засвідчено у визначеному цим договором та/або законом порядку. Сторона, що має намір посилатися на обставини непереборної сили (форс-мажор), зобов`язана невідкладно, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів із дня настання таких обставин та їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за договором, письмово повідомити про це іншу сторону. Повідомлення направляється цінним листом з описом вкладення і повідомленням про вручення та має містити інформацію про обставини непереборної сили (форс-мажор) з обґрунтуванням їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за договором, а також орієнтований період їхнього дії/впливу. Наявність обставин непереборної сили (форс-мажору) підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу, визначеного законодавством України. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із відповідальністю за невчасне невиконанням відповідачем умов договору підряду, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1-3 ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх. Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об`єктів; будівництво об`єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов`язаних з будівництвом об`єктів. Забезпечення будівництва матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на підрядника, якщо інше не передбачено законодавством або договором.

Статтею 875 ЦК України врегульовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові (ч. 1, 2 ст. 857 ЦК України).

Приписами ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, 26.01.2024 - дата подання позивачем заявки на виконання робіт. За умовами договору підрядник зобов`язаний був їх виконати до 14.06.2024. Однак відповідач порушив строки виконання робіт за договором, а саме: за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року на суму 75 534,10 грн на 153 дні, за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 року на суму 844 258,44 грн на 215 днів.

За ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГК України).

У матеріалах справи відсутні докази продовження строків виконання підрядних робіт.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ураховуючи викладене, зважаючи, що відповідач невчасно виконав будівельні роботи, у позивача виникло право на нарахування пені у розмірі 193 072,28 грн та 7% штрафу в розмірі 64 385,48 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України врегульовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За ч. 1-3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

При цьому період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, обмежується правила ч. 2 ст. 232 ГК України, якщо інше не встановлено договором. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Пеню належить рахувати з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано, і по переддень фактичного виконання грошового зобов`язання, або по відповідний день через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, але в межах періоду, визначеного позивачем.

Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф - ні.

Суд, здійснивши перерахунок пені та штрафу, установив, що розмір першої становить 193 072,28 грн (при заявленому -193 072,28 грн), а другого 64 385,48 грн (при заявленому - 64 385,48 грн) (розрахунок додається), відтак пеня та штраф підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

При цьому суд визнає посилання відповідача на те, що строк обрахунку неустойки слід проводити не з моменту підписання актів виконаних робіт, а з моменту їх надання для підписання, необґрунтованими, оскільки роботи вважаються належно виконаними лише після їх прийняття замовником, яке, у свою чергу, у силу вимог закону та умов договору засвідчується саме підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт. Окрім того, як зазначалося, акти за листопад 2024 року та січень 2025 року неодноразово направлялися на корегування, тобто вини позивача у їх несвоєчасному підписанні судом не установлено.

Щодо заперечень відповідача про те, що він не зміг виконати умови цього договору до виконання договору № 22/670 від 10.11.2023, а також на потребу у виконанні додаткових робіт, то жодних належних та допустимих доказів на існування вказаних обставин, а також того, що останні мали безпосередній вплив на строк виконання робіт за договором № 22/674 від 30.11.2023, відповідач суду не надав.

Стосовно посилання відповідача на те, що затримка у виконанні робіт відбулася через повномасштабну військову агресію рф проти України, зокрема через повітряні тривоги, обстріли енергетичної інфраструктури, мобілізацією частини працівників, то суд зазначає таке.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 1 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"). Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним (постанова ВС від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форсможором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію рф проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань (постанови КГС ВС від 01.06.2021 у справі № 910/9258/20; від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21; від 14.03.2023 у справі № 923/878/21; від 07.06.2023 у справі № 912/750/22; від 15.06.2023 у справі №910/8580/22; від 29.06.2023 у справі № 922/999/22; від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22).

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що договір між сторонами укладений 30.11.2023, тобто вже після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, а відтак відповідач міг очікувати та передбачити негативні наслідки з огляду на війну, попри це він підписав договір на умовах, визначених ним, у тому числі щодо строків виконання підрядних робіт. Окрім того, відповідачем не надано первинних документів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами, на які він посилається, та неможливістю виконання договірних зобов`язань за договором № 22/674 від 30.11.2023.

Щодо зменшення пені та штрафу, то суд зазначає таке.

Як установлено судом, умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу за несвоєчасне виконання підрядних робіт.

Судова практика щодо застосування ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України наразі є усталеною (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 923/587/20, від 01.10.2020 у справі № 904/5610/19, від 02.12.2020 у справі № 913/698/19, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 03.03.2021 у справі № 925/74/19, від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 30.03.2021 у справі № 902/538/18, від 19.01.2021 у справі № 920/705/19, від 27.01.2021 у справі № 910/16181/18, від 31.03.2020 у справі № 910/8698/19, від 11.03.2020 у справі № 910/16386/18, від 09.07.2020 у справі № 916/39/19, від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19, від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20, від 13.04.2021 у справі № 914/833/19, від 22.06.2021 у справі № 920/456/17) і відповідно до неї при визначення розміру неустойки судам належить керуватися наступними загальними підходами (правилами): обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру штрафних санкцій з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення; зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки; довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання; неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора; господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення; закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення; чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, а тому таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір таких санкцій саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій судам належить брати до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

При цьому суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення неустойки, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. 86, 236-238 ГПК України) (постанова Верховного Суду від 17.07.2021 у справі № 916/878/20).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанова Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

Отже, враховуючи період прострочення, наслідки порушення зобов`язання, беручи до уваги засади справедливості, добросовісності, розумності як складові елементи загального конституційного принципу верховенства права, закріплені у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України, зважаючи на правову природу неустойки та її основне призначення, суд, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а тому пеня підлягає зменшенню до 100 000,00 грн, а штраф до 45 000,00 грн.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення прав позивача та про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 089,50 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнту).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір покладається на відповідача.

При цьому сума, на яку суд з власної ініціативи зменшив неустойку, на розмір та розподіл судового збору не впливає.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Укртранснафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" про стягнення 257 457,76 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" (вул. Залізнична, 24, с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35301, ідентифікаційний код 33353494) на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 31570412) 100 000,00 грн пені та 45 000,00 грн штрафу.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 93 072,28 грн пені та 19 385,48 грн штрафу відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" (вул. Залізнична, 24, с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35301, ідентифікаційний код 33353494) на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 31570412) 3 089,50 грн судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство "Укртранснафта" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 31570412).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" (вул. Залізнична, 24, с. Великий Олексин, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35301, ідентифікаційний код 33353494).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення підписаний 04.08.2025.

Суддя О.Андрійчук