ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 Справа № 914/777/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНІВ», с. Підлужжя, Тисменицького р-ну,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУП-М», с. Пісочна, Миколаївського р-ну,

про: стягнення заборгованості 266194,15 грн.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Б.Мельник

Представники сторін:

Від позивача: В.Бабак представник.

Від відповідача: не прибув.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНІВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУП-М» про стягнення заборгованості 266194,15 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2025 залишено позов без руху. 24.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2025. Підготовче провадження закрито 20.05.2025.Рух справи відображено у протоколах судових засідань та ухвалах суду.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 29.07.2025 представник позивача з`явився, позов підтримав частково. 28.07.2025 подав додаткові пояснення у справі вх.№19968/25, в яких позивач повідомив про помилку щодо структури розрахунку заборгованості та штрафних санкцій при поданні позовної заяви по актах наданих послуг №860 від 23.08.2022 та №1213 від 31.10.2023. Помилки виникли внаслідок зарахування позивачем часткових платежів відповідача за різними актами. У підсумку, просить тягнути з Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУП-М» (код ЄДРПОУ - 42625657) на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНІВ» () за Договором про надання послуг №308 від 22.02.2022 року 65 181,07 (Шістдесят п`ять тисяч сто вісімдесят одна гривня 07 копійок) основного боргу, 10607,88 (Десять тисяч шістсот сім гривень 88 копійок) інфляційних втрат, 26787,17 (Двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 17 копійок) пені, 33305,54 (Тридцять три тисячі триста п`ять гривень 54 копійки) 36 %річних.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Відповідач у порушення умов договору про надання послуг №308 від 22.02.2022 не оплатив вартість послуг за двома актами: №860 від 23.08.2022 та №1213 від 31.10.2023 на загальну суму 65 181,07. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 26787,17 грн пені на період, 33305,54 грн 3% річних, 10607,88 грн інфляційних втрат. Щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 період заборгованості визначено з 28.08.2022 до 10.03.2025 року. Щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1213 період заборгованості визначено з 03.11.2023 до 10.03.2025 року.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 3992,92 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 29.07.2025 не прибув, подав відзив (вх.№10901/25 від 28.04.2025), у якому заперечив щодо розрахованої позивачем суми боргу, вважає проведений розрахунок суми боргу і штрафних санкцій помилковим і незрозумілим. У додаткових поясненнях (вх.№17565/25 від 01.07.2025) просив зменшити період нарахування суми пені, 3% річних за 6 місяців, а не 3 роки.

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем 22.02.2022 укладено договір про надання послуг №308, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується надати послуги Замовнику, а Замовник має прийняти та здійснити їх оплату.

Протягом строку дії Договору ТОВ «ЛЕНІВ» неодноразово надавало ТОВ «ГРІН ГРУП-М» послуги у порядку, визначеному в укладеному між сторонами Договорі.

23.08.2022 ТОВ «ЛЕНІВ» надало ТОВ «ГРІН ГРУП-М» послуги стелітування пили широкої, вальцювання пили широкої, відновлення зуба пили широкої, ремонту тріщин пили широкої, що підтверджується підписаним між Сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 від 23 серпня 2022, загальна вартість яких становить 73782,57 гривень.

31.10.2023 ТОВ «ЛЕНІВ» надало ТОВ «ГРІН ГРУП-М» послуги стелітування пил рамних, що підтверджується підписаним між Сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №1213 від 31 жовтня 2023, загальна вартість яких становить 61399,00 гривень.

Як зазначив позивач у додаткових поясненнях, на підставі долученого акту звірки, можна встановити, що станом на 22.08.2022 між сторонами не існувало заборгованості. 23.08.2022, 04.10.2022 та 21.03.2023 ТОВ «ЛЕНІВ» надало ТОВ «ГРІН ГРУП-М» ряд послуг, серед яких є послуги відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860, який є предметом даного спору.

10.05.2023 ТОВ «ЛЕНІВ» отримало оплату у розмірі 30700,00 грн із призначенням платежу: «оплата за ремонт пил зг рах 448 від 06.05.2023». Під час формування платіжного доручення ТОВ «ГРІН ГРУП-М» неправильно вказало призначення платежу, а саме посилання на неіснуючий рахунок №448 від 06.05.2023. Позивачем було виставлено рахунок №448 від 20.03.2023, сума якого становить 30699,50 грн, що відповідає сумі отриманого платежу. Таким чином можемо зробити висновок, що дана оплата повинна зараховуватися за отримані послуги відповідно до рахунку на оплату №448 від 20.03.2023, на підставі якого сформовано акт про надання послуг здачі-приймання робіт (надання послуг) №271 від 21.03.2023.

Позивач отримав від ТОВ «ГРІН ГРУП-М» чотири оплати на суму 20000,00 грн, 20000,00 грн, 10000,00 грн та 20000,00 грн відповідно із призначенням платежів: «оплата за ремонт пил зг рах 448 від» із вказаними випадковими датами, які не мають відношення до виданих раніше документів та актів. Саме тому отримавши дані платежі ТОВ «ЛЕНІВ» повинне було зарахувати їх до заборгованості, яка виникла найраніше, а саме та, яка існує відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860. Отже, на сплату заборгованості по цьому акту потрібно зарахувати залишок платежу у розмірі 0,50 грн (залишок від платежу 10.05.2023 у розмірі 30700,00 грн), та всі наступні отримані платежі на загальну суму 70000,00 грн.

Таким чином щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 неоплаченою є частина у розмірі 3782,07 грн. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1213 є неоплаченим у повному обсязі на суму 61399,00 грн.

Підсумовуючи, сума основного боргу становить 65 181,07 грн (3782,07+61399,00) і доказів оплати відповідач не подавав.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до умов розділу III. Оплата вартості послуг укладеного між сторонами Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту фактичного надання послуг Виконавець надсилає Замовнику будь-яким належним способом комунікації, узгодженим Сторонами, Рахунок-фактуру на оплату наданих послуг.

Замовник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів оплатити вартість послуг шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця, вказаний у цьому Договорі.

Після повної оплати Замовником вартості наданих послуг, Виконавець повинен передати Замовнику деревообробний інструмент, що був наданий йому для надання послуг, після чого Сторони повинні підписати Акт надання послуг.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується та визнається двома сторонами факт часткової оплати відповідачем наданих позивачем послуг.

У додаткових поясненнях вх.№19968/25 від 28.07.2025 позивач остаточно визначив суму основного боргу: щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 неоплаченою є частина у розмірі 3782,07 грн. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1213 є неоплаченим у повному обсязі на суму 61399,00 грн. В підсумку, підтвердженою та неоплаченою є сума основного боргу - 65 181,07 грн (3782,07+61399,00) і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Щодо штрафних санкцій.

Щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 період заборгованості визначено з 28.08.2022 до 10.03.2025 року, нараховано 1026,37 грн інфляційних втрат, 3580,60 грн пені, 3450,49 грн 36% річних. Щодо акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1213 період заборгованості визначено з 03.11.2023 до 10.03.2025 року, нараховано 9581,51 грн інфляційних втрат, 23206,57 грн пені, 29855,05 грн 36% річних.

Пеня нарахована на підставі п.6.4 договору, 36% річних нараховані на підставі п.6.6 договору.

Крім того, на підставі п.6.5 договору сторони погодили , що нарахування штрафних санкцій припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало б бути виконане.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 10607,88 грн інфляційних втрат, 33305,54 грн 36% річних, 26780,55 грн пені.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Щодо аргументів відповідача про зменшення судом періоду нарахування штрафних санкцій з трьох років до шести місяців, то варто зазначити таке.

За загальним правилом, договір є універсальним регулятором приватноправових відносин, який, як і закон, є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість періоду нарахування штрафних санкцій. Проте його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України), а й право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) щодо стягнення пені за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Тож хоча укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), однак такий строк з урахуванням положень статей 251, 252 ЦК України має бути визначений.

Період, за який нараховується пеня, має визначені часові межі - початок та кінець періоду (граничні строки) її нарахування, який, зазвичай, може бути пов`язаний з певною календарною датою або подією, що неминуче має настати. Наприклад, такий момент може бути визначений шляхом відображення, зазначення (погодження сторонами) в договорі умови про нарахування пені, зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до дати фактичного виконання", "до повної сплати заборгованості / погашення боргу", "протягом року / усього періоду існування заборгованості" тощо.

Тому на практиці необхідно розмежовувати механізм (формулу) обчислення пені, який характеризує таку її ознаку, як нарахування за кожен день прострочення (поденне нарахування), та строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), який регулює частина шоста статті 232 ГК України. Формулювання, яке містить частина третя статті 549 ЦК України та кореспондуючі їй норми інших нормативних актів, в тому числі умови договору (у випадку відображення, зазначення сторонами подібного в договорі), лише вирізняють (ідентифікують) пеню серед неустойки (інших штрафних санкцій) та визначають механізм (формулу) її обчислення, однак жодним чином не стосуються питання щодо граничного строку, за який може бути нарахована пеня.

У кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 серпня 2021 року у справі № 910/13575/20).

Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (постанова Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 910/6379/14 (провадження № 3-53гс15), в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу).

Враховуючи наведене, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення періоду нарахування штрафних санкцій до шести місяців.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУП-М» (адреса: вул.Заболотна, буд.43, с.Пісочна, Миколаївський р-н, Львівська обл, 81640, ідентифікаційний код 42625657) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНІВ» (адреса: вул.Довженка, буд.19, с.Підлужжя, Тисменицький р-н, Івано-Франківська обл, 77442, ідентифікаційний код 37486384) 65181,07 грн основного боргу, 10607,88 грн інфляційних втрат, 26780,55 грн пені, 33305,54 грн 36% річних, 2038, 13 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 31.07.2025.

Суддя Козак І.Б.