28.07.2025Справа № 910/4953/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 47 789,94 грн
Представники сторін: не викликалися
У квітні 2025 року до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни надійшла позовна заява до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 47 789,94 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 47 789 (сорок сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 94 коп. безпідставно набутих коштів та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

16.07.2025 (сформовано 15.07.2025) через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши заяву та дослідивши докази, встановив наступне.

У поданій заяві позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 18 000,00 грн.

14.02.2024 між Фізичною особою-підприємцем Чайкою Вікторією Василівною та Адвокатським об`єднанням "АЛЬВА ПРАЙВЕСІ" укладено Договір про надання правової допомоги №14/02.

Вказаним договором передбачено, що клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, передбачену Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у сферах кримінального, цивільного, адміністративного та інших галузей права, а також здійснювати представництво інтересів клієнта в судах, інших органах та у відносинах з третіми особами, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, додатковими угодами (додатками) до нього та зверненнями (замовленнями) клієнта з відповідними дорученнями на надання правової допомоги, а клієнт у свою чергу зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

10.04.2025 Фізичною особою-підприємцем Чайкою Вікторією Василівною та Адвокатським об`єднанням "АЛЬВА ПРАЙВЕСІ" укладено Додаток №10/4 до Договору про надання правової допомоги №14/02 від 14.02.2024.

Вказаним додатком встановлено, що клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання в рамках укладеного між сторонами договору надати клієнту правову допомогу з представництва та захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі за позовом клієнта до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми забезпечення виконання договору (гарантії) у розмірі 47 789,94 грн відповідно до Договору №ПР/Д-24714/НЮ від 22.11.2024.

11.07.2025 Фізичною особою-підприємцем Чайкою Вікторією Василівною та Адвокатським об`єднанням "АЛЬВА ПРАЙВЕСІ" підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) про те, що клієнт прийняв надану відповідно до Додатка №10/4 від 10.04.2025 об`єднанням правову допомогу (послуги) на загальну суму 18 000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №1722 від 18.04.2025 Фізичною особою-підприємцем Чайкою Вікторією Василівною перераховано 18 000,00 грн Адвокатському об`єднанню "АЛЬВА ПРАЙВЕСІ" на виконання Договору про надання правової допомоги №14/02 від 14.02.2024 та Додатку №10/4від 14.02.2024.

Частиною 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведене, суд встановив обставину понесення Фізичною особою-підприємцем Чайкою Вікторією Василівною витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак суд зазначає, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі 922/1964/21 зроблено наступний висновок: під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зазначає, що розгляд справи відбувався у спрощеному позовному провадженні без проведення судових засідань, у справі подана лише одна заява по суті - позовна заява, для підтвердження обставин справи надано незначний об`єм доказів.

Отже, враховуючи викладене та ціну позову, суд дійшов висновку про те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірними, а тому не можуть бути покладеними на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд встановив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись викладеним та ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ