РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2025Справа № 910/5353/25

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (79031, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 73)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС Торг" (01054, місто Київ, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 37/2)

про стягнення 17 010 грн 00 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС Торг" про стягнення 17 010 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору підряду від 27.04.2021 № 362 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт, у заявку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 17 010 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 відкрито провадження у справі № 910/5353/25 та прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.05.2025 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 632, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (01054, місто Київ, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 37/2), було направлено ухвалу від 01.05.2025, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (довідка ф. 20 від 22.05.2025).

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 вручена відповідачу 22.05.2025

Станом на 30.07.2025 відповідачем вимог ухвали суду від 01.05.2025, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "АС Торг" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

27.04.2021 між Державним підприємством "Львівський бронетанковий завод", яправонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (виконавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС Торг" (замовник за договором) було укладено договір підряду № 362, згідно якого виконавець зобовязується виконати роботи з перевірки та дефектування наданих запасних частин (надалі-вироби), а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконанні роботи (надалі-роботи).

Відповідно до пункту 2.1. договору, вартість проведення дефектування виробів зазначена в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 3.1. договору розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Замовник здійснює остаточні розрахунки з виконавцем за фактично виконанні роботи протягом 20 календарних днів з дати підписання замовником акту приймання виконаних робіт.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Згідно пункту 8.4 договору зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

В пункті 10.5 договору вказано, що додаткові угоди та додатки до цього договору є невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріпленні їх печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду № 362 від 27.04.2021.

Додатком до вказаної додаткової угоди № 2 є специфікація № 3 перевірки та дефектування виробів, а саме: приладів автоматики ПАС-15-2С в кількості 70 штук. Вартість робіт згідно цієї специфікації склала 18 900 грн 00 коп., що підтверджується плановою калькуляцією на перевірку приладів для ТОВ "АС ТОРГ" згідно розпорядження №43 від 07.04.2021, зам. 4887 код ДКПП 84.22, яка була сформована позивачем для виконання робіт по договору.

Згідно з матеріалів справи, відповідач для виконання робіт позивачу надав лише 63 штуки приладів автоматики ПАС-15-2С.

Виконання робіт позивачем підтверджується актом № 329 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.07.2021 на суму 13 500 грн та актом №334 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.07.2021 на суму 3 510 грн, які були підписані обома сторонами.

Факт передання виробів позивачем відповідачу після проведення робіт підтверджується видатковими накладними № 330 від 27.07.2021, № 335 від 28.07.2021 та № 336 від 28.07.2021.

Згідно пункту 3.3 договору замовник здійснює попередню оплату (передоплату) в розмірі 50 відсотків вартості робіт протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку від виконавця. Замовник здійснює остаточні розрахунки з виконавцем за фактично виконанні роботи протягом 20 календарних днів з моменту отримання рахунку від виконавця.

Оскільки попередня оплата за виконання робіт зазначених в додатковій угоді№2 до договору не здійснювалася, то 27.07.2021 виконавцем було надано замовнику рахунок-фактуру №148 на повну оплату перевірки та дефектування приладів автоматики ПАС-15-2С в кількості 63 штук. Вартість робіт згідно наданого рахунку склала 17 010 грн 00 коп. в тому числі ПДВ 2 835 грн 00 коп.

Наказом Державного концерну "Укроборонпром" від 13.10.2022 № 413 "Про створення товариства з обмеженою відповідальністю" створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" шляхом перетворення Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод", та затверджено статут новоутвореного товариства.

Пунктом 1.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" встановлено, що з дня його державної реєстрації товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за виконані роботи у розмірі 17 010 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 17 010 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору 01.12.2021 позивач звернувся листом № 3044 до відповідача з проханням про погашення заборгованості по договору від 27.04.2021 № 362.

30.04.2024 позивач звернувся до дідповідача з листом-претензією № 1190 з проханням погасити заборгованість за договором №362 від 27.04.2021. Проте, зазначені вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги виконавця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема не підписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Таких висновків також дотрималася об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт), покладений саме на замовника.

Якщо замовник безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійнення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18).

Таким чином, якщо позивач, як виконавець, фактично виконав відповідні роботи і надіслав відповідачу, як замовнику, акти надання послуг, які останній отримав та не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення коштів за фактично виконані роботи. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20, від 29.11.2021 у справі № 910/11215/20.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач вартість виконаних позивачем робіт не заперечував, водночас доказів їх оплати не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 010 грн 00 коп. підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС Торг" (01054, місто Київ, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 37/2, ідентифікаційний код 43342600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (79031, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 73, ідентифікаційний код 07985602) заборгованість в розмірі 17 010 (сімнадцять тисяч десять) грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька