ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 Справа № 917/888/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Сьомкіна А. В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУТ-АВТО", вул. Басейна, 5Б, м. Київ, 01004

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ДЖЕТ-Х", вул. Халаменюка, 8, кім. 508, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 135 562,15 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

02.05.2025 року до Господарського суду Полтавської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУТ-АВТО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ДЖЕТ-Х" про стягнення 158 753,79 грн заборгованості за договором №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року, з яких: 117 595,00 грн - сума основної заборгованості, 25 230,04 грн - пеня, 2 750,21 грн - 3% річних, 13 178,54 грн - інфляційні нарахування (вх. №920/25).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг за умовами договору №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року.

Ухвалою суду від 06.05.25 року було залишено позовну заяву без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 3 дні з дня вручення даної ухвали та зазначено спосіб усунення недоліків. Позивачу необхідно було зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати доказ оплати відповідачем послуг за спірним договором на суму 70 660,00 грн та уточнити, яким чином відбувалось зарахування даних платежів (в погашення яких нарахувань); надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, зокрема суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат (з посиланням на первинні документи). Обґрунтовуючи розрахунки, послатися на докази часткової оплати відповідачем заборгованості (банківські виписки, кредитові повідомлення), з яких би вбачались дати здійснених оплат та призначення платежу.

12.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №6252, документ сформований в системі "Електронний суд" 09.05.2025 року) на виконання вимог ухвали суду від 06.05.2025 року про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до поданої позовної заяви з додатками позивач виконав усі вимоги, зазначені в ухвалі суду від 06.05.2025 року.

Ухвалою від 20.05.2025 року суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі. Ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - 5 днів з дня отримання цієї ухвали; для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. ст. 167,184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Відповідач отримав копію ухвали суду від 20.05.2025 року про відкриття провадження у даній справі 20.05.2025 року о 11 год. 59 хв., що підтверджується довідкою Господарського суду Полтавської області про доставку електронного листа до електронного кабінету (а. с. 56).

Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 20.05.2025 року є 20.05.2025 року.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Також суд зазначає, що відповідно до заяви про усунення недоліків (вх. № 6252 від 12.05.2025 року, а. с. 41 - 44) позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, а саме: просив стягнути з відповідача 12 519,50 грн пені, 1 285,09 грн 3 % річних та 4 162,56 грн інфляційних втрат.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (ч. 5 ст. 46 ГПК України).

Дослідивши надану позивачем заяву, суд визнає її як таку, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, тому подальшим предметом розгляду справи № 917/888/25 є позовні вимоги про стягнення 117 595,00 грн основної заборгованості, 12 519,50 грн пені, 1 285,09 грн 3 % річних та 4 162,56 грн інфляційних втрат.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Суд звертає увагу, що з 16.06.2025 року по 18.07.2025 року включно суддя Тимощенко О. М. перебувала у відпустці. Тому рішення ухвалене, а текст рішення підготовлено та підписано після виходу судді з відпустки.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ДЖЕТ-Х" (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУТ-АВТО" (далі - позивач, виконавець) укладено договір №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року (далі - договір, а. с. 8, 9).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець надає замовнику послуги з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів відповідно до чинного законодавства України та на підставі Атестата про акредитацію Випробувальної лабораторії ТОВ «ДОБРОБУТ-АВТО», зареєстрований у Реєстрі 24 грудня 2019 р. за №201097, дійсний до 8 листопада 2023 р.

Виконавець зобов`язується надати послуги з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів (надалі "послуги") згідно з цим договором та чинним законодавством України, а замовник - оплатити послуги на умовах цього договору (п. 1.2. договору) .

Акт приймання-передачі наданих послуг (надалі - "акт") складається виконавцем у двох примірниках і надається замовнику або його представнику. Замовник повинен підписати два примірники Акту та повернути один із них виконавцю чи його представнику протягом 3 (трьох) робочих днів від дати їх отримання, або, в цей же строк, замовник повинен надати виконавцю чи його представнику вмотивовані письмові зауваження щодо Акту (п. 3.1. договору).

Підписанням (узгодженням) акту замовник підтверджує, що ним отримано кінцевий документ - протокол перевірки технічного стану або акт невідповідності технічного стану щодо наданих послуг, а послуги виконавцем були надані в повному обсязі та підлягають оплаті, претензії замовника до їх виконання відсутні (п. 3.2 договору).

Якщо протягом 3 (трьох) робочих днів акт не буде підписаний Замовником чи його представником, або виконавцю не будуть надані письмові зауваження, то акт буде вважатись підписаним (узгодженим), послуги такими, що надані належним чином (з дотриманням усіх умов договору), а претензії замовника до їх виконання відсутні (п. 3.3. договору).

Вартість послуг для відповідних категорій транспортних засобів (Тарифи) визначається в додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.4 договору).

Замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті вартість послуг на умовах відтермінування платежу протягом 14-ти (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту (п. 3.5. договору).

Валюта по всім розрахункам по цьому договору - виключно гривня, або інша національна валюта України, діюча згідно законодавства на момент поточного розрахунку. Усі розрахунки між сторонами цього договору здійснюються виключно в безготівковій формі (п. 3.7 договору).

Рахунки, первинні бухгалтерські документи, додатки, додаткові угоди та інші документи за договором можуть складатися в паперовому вигляді та/або в електронній формі та підписуватися сторонами електронними-цифровими підписами (ЕЦП) або кваліфікованими електронними підписами (КЕП) в будь-якому із таких сервісів: "Вчасно" (https://vchasno.ua/), "paperless" (https://paperless.ccm.ua/), M.E.Doc та інші. Створення сторонами ідентичного за документарною інформацією та реквізитами паперовий чи електронний документ має однакову юридичну силу відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" та Закону України "Про електронний цифровий підпис" (п. 3.10 договору).

У випадку порушення умов договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 4.1 договору).

За несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати за надані виконавцем послуги, замовник оплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від вартості наданих та не оплачених послуг за кожен день прострочення починаючи з дня, що йде за останнім днем строку, що зазначений в п. 3.5 цього договору (п. 4.3 договору).

Сплата неустойки (штраф, пеня) не звільняє сторони від виконання обов`язків за цим договором (п. 4.7 договору).

Цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та його скріплення печатками сторін (за умови їх наявності), що здійснюється того числа, місяця, року і у тому місці, які вказані на початку цього договору та діє до "31" грудня 2023 року (включно) (п. 8.1 договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 8.3 договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ТОВ "ДОБРОБУТ-АВТО" в повному обсязі надано послуги передбачені договором, що підтверджується скріпленими електронними підписами актами прийому - передачі послуг:

№ДА-0000-000292 від 15.04.2024 року;

№ДА-0000-000313 від 22.04.2024 року;

№ДА-0000-000329 від 30.04.2024 року;

№ДА-0000-000400 від 20.05.2024 року;

№ДА-0000-000816 від 23.09.2024 року;

№ДА-0000-000843 від 30.09.2024 року;

№ДА-0000-000880 від 07.10.2024 року;

№ДА-0000-000911 від 17.10.2024 року;

№ДА-0000-001002 від 11.11.2024 року;

№ДА-0000-001027 від 18.11.2024 року;

№ДА-0000-001089 від 02.12.2024 року (а. с. 14 - 25).

Однак, в порушення умов договору, відповідач за надані послуги в повному обсязі не розрахувався.

Як вказує позивач, відповідачем здійснено погашення заборгованості лише за актами прийому - передачі послуг: №ДА-0000-000292 від 15.04.2024 року; №ДА-0000-000313 від 22.04.2024 року; №ДА-0000-000329 від 30.04.2024 року; №ДА-0000-000400 від 20.05.2024 року, що підтверджується платіжними інструкціями №3003 від 22.05.2024 року на суму 14 970,00 грн, №3004 від 22.05.2024 року на суму 2 495,00 грн, №3223 від 04.06.2024 року на суму 45 510,00 грн та №3698 від 03.07.2024 року на суму 7 685,00 грн (а. с. 47 - 50).

Також позивач вказує, що сторонами було складено та підписано керівниками акт звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2024 - 25.12.2024, який підтверджує наявність заборгованості за надані послуги у розмірі 117 595,00 грн (а. с. 26).

У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку з розрахунку за надані послуги, позивач на підставі п. 4.3 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу пеню у розмірі 12 519,50 грн, 3% річних у розмірі 1 285,09 грн та інфляційні втрати у розмірі 4 162,56 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 117 595,00 грн основного боргу, 12 519,50 грн пені, 1 285,09 грн 3 % річних та 4 162,56 грн інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про послуги ст.901 - 907 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов договору надав послуги по договору №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року, що підтверджується актами прийому - передачі послуг №ДА-0000-000292 від 15.04.2024 року; №ДА-0000-000313 від 22.04.2024 року; №ДА-0000-000329 від 30.04.2024 року; №ДА-0000-000400 від 20.05.2024 року; №ДА-0000-000816 від 23.09.2024 року; №ДА-0000-000843 від 30.09.2024 року; №ДА-0000-000880 від 07.10.2024 року; №ДА-0000-000911 від 17.10.2024 року; №ДА-0000-001002 від 11.11.2024 року; №ДА-0000-001027 від 18.11.2024 року; №ДА-0000-001089 від 02.12.2024 року (а. с. 14 - 25).

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач у позовній заяві посилався на невиконання відповідачем саме умов пункту 3.5 договору, відповідно до якого замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті вартість послуг на умовах відтермінування платежу протягом 14-ти (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту.

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за надані послуги не розрахувався в повному обсязі.

Доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором №2/03/23 надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів від 22.03.2023 року щодо здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати за надані послуги і позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 117 595,00 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що за ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо оплати наданих послуг не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати за надані виконавцем послуги, замовник оплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від вартості наданих та не оплачених послуг за кожен день прострочення починаючи з дня, що йде за останнім днем строку, що зазначений в п. 3.5 цього договору (п. 4.3 договору).

У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку з оплати за надані послуги, позивач на підставі п. п. 4.3 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу пеню на загальну суму 12 519,50 грн, інфляційні втрати на загальну суму 4 162,56 грн та 3% річних на загальну суму 1 285,09 грн.

Перевірка правильності розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних втрат здійснена за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон".

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у загальному розмірі 12 519,50 грн, інфляційних втрат у загальному розмірі 4 162,56 грн та 3% річних у розмірі1 285,09 грн, судом встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними, обґрунтованими та відповідають вимогам законодавства.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів у спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 117 595,00 грн основного боргу, 12 519,50 грн пені, 1 285,09 грн 3% річних та 4 162,56 грн інфляційних втрат обґрунтовані, відповідачем не спростовані та не заперечуються, підтверджуються наявними доказами та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач мав був сплатити за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Платіжною інструкціями №ДА00001143 від 01.05.2025 року на суму 646,69 грн та № ДА00001125 від 30.04.2025 року на суму 2 381,31 грн позивачем було підтверджено оплату судового збору за подання позовної заяви у загальному розмірі 3 028,00 грн (а. с.6, 7).

Виписками від 30.04.2025 року та 01.05.2025 року підтверджено зарахування судового збору у загальному розмірі 3 028,00 грн до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 35, 36).

Отже, позивачем було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (більше на 605,60 грн).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ДЖЕТ-Х" (вул. Халаменюка Олександра, 8, кім. 508, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУТ-АВТО" (вул. Басейна, 5Б, м. Київ, 01004, ідентифікаційний ) 117 595,00 грн основного боргу, 12 519,50 грн пені, 1 285,09 грн 3% річних та 4 162,56 грн інфляційних втрат та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 31.07.2025 р. (після виходу судді з відпустки).

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. М. Тимощенко