ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м.Харків Справа № 3/5014/1060/2012

Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувши заяву б/н від 28.07.2025 Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу у справі за позовом
Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хай Термал Технолоджис», м. Старобільськ Луганської області
про стягнення 3870518 грн 67 коп.
Без виклику (повідомлення) учасників справи,
Суд на виконання рішення від 21.06.2012 у справі № 3/5014/1060/2012 видав позивачу наказ від 07.07.2012 № 3/5014/1060/2012.
Суд ухвалою від 17.02.2017 відновив втрачену справу № 3/5014/1060/2012 в частиніухвали про порушення провадження у справі від 03.05.2012, ухвали про відкладення розгляду справи від 22.05.2012, рішення господарського суду Луганської області від 21.06.2012, копії наказу господарського суду Луганської області від 07.07.2012 №3/5014/1060/2012.
Суд ухвалою від 17.02.2017 також видав Дочірній компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» дублікат наказу господарського суду Луганської області від 07.07.2012 у справі №3/5014/1060/2012.
28.07.2025 Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» подала через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про видачу дубліката наказу Господарського суду Луганської області від 07.07.2012 у справі № 3/5014/1060/2012.
Заявник обґрунтовує заяву тим, що ним був надісланий на виконання довідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області наказ Господарського суду Луганської області разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2012 №31/10-4447. Згодом, 01.08.2012 було відкрито виконавче провадження № 33938016. У зв`язку з втратою органом виконавчої служби оригіналу виконавчого документа, ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» був виданий дублікат наказу від 07.07.2012 у справі № 3/5014/1060/2012.
22.05.2017 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» направила заяву № 31/13 2137 про відновлення втраченого виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, разом із оригіналом наказу (дублікатом) Господарського суду Луганської області від 07.07.2012. ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 21.12.2017, 26.04.2018 зверталась до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції із заявами щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. У відповідь Відділ примусового виконання рішень повідомив, що 27.03.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження не є можливим, у зв`язку з тим, що всі виконавчі провадження, які перебували на виконанні у відділі, перебувають на тимчасово неконтрольованій території.
14.01.2025, 05.03.2025 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» направила заяви щодо надання інформації про хід виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень.09.04.2025 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» отримала лист №1226 від Відділу примусового виконання рішень, в якому зазначено, що 22.08.2019 державним виконавцем, керуючись п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Надати більш детальну інформацію щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій не виявляється можливим, оскількиматеріали виконавчого провадження №33938016, матеріально-технічна база та інше майно відділу примусового виконання рішень залишились за місцем попередньої реєстрації на тимчасового окупованій території Луганської області.
Заявник зазначає, що рішення суду залишається не виконаним, кошти не стягнуті, а наказ (дублікат) Господарського суду Луганської області від 07.07.2012 по справі №3/5014/1060/2012 вважається втраченим.
Строк для пред`явлення виконавчого документа стягувач вважає пропущеним з об`єктивних причин, тому що 22.08.2019 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, отже строк пред`явлення наказу до виконання сплинув через три роки з моменту його формального повернення. Проте дія воєнного стану внесла свої корективи та строки на період воєнного стану продовжуються на підставі п. 102 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 заяву у справі № 3/5014/1060/2012 передано на розгляд судді Голенко І.П.
Суд, розглянувши заяву про видачу дубліката наказу, зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997). Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Gгеесе), від 19.03.1997, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003). У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.
За приписами ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У ч. 3 ст. 327 ГПК України передбачено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Відповідно до п. 19.4 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 916/922/16.
За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу (за умови звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання) не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача/виконавця (його втрата) унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.
Згідно довідки № 4973/021-25/4 від 22.12.2016 Відділу примусового виконання рішень наказ Господарського суду Луганської області № 3/5014/1060/2012 втрачено.
У зв`язку з чим, Господарський суд Луганської області ухвалою від 17.02.2017 видав ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» дублікат наказу № 3/5014/1060/2012 від 07.07.2012.
22.05.2017 стягувач надіслав Відділу примусового виконання рішень заяву № 31/13-2137 про відновлення втраченого виконавчого провадження №33938016, до якої був доданий оригінал дублікату наказу №3/5014/1060/2012 від 07.07.2012. На підтвердження направлення вищезазначеної заяви стягувач надає фіскальний чек від 22.05.2017 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 25.05.2017.
21.12.2017, 26.04.2018 стягувач надіслав до Відділу примусового виконання рішень заяви №№ 31/13-5294, 31/13-1618 щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. На підтвердження направлення вищезазначених заяв стягувач надає фіскальні чеки від 21.12.2017, 26.04.2018.
05.06.2018 Відділ примусового виконання рішеньлистом № 4320 повідомив стягувача, що 25.05.2017 відновлено виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Луганської області № 3/5014/1060/2012.
14.01.2025, 05.03.2025 стягувач надіслав до Відділу примусового виконання рішень заяви б/н щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. На підтвердження направлення першої заяви стягувач надає фіскальний чек від 15.01.2025.
09.04.2025 Відділ примусового виконання рішень надав відповідь № 1226, у якій повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень 22.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, надати більш детальну інформацію про вчинення виконавчих дій неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження № 33938016 залишилися за місцем попередньої реєстрації Відділу на тимчасово окупованій території Луганської області.
Суд, перевіривши інформацію в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, з`ясував, що 25.05.2017 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про відновлення виконавчого провадження № 33938016.
22.08.2019 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна та коштів у боржника, на які можливо звернути стягнення. Державний виконавець зазначив, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22.08.2022.
Заявник у заяві про видачу дубліката наказу зазначає, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та наказ № 3/5014/1060/2012 від 07.07.2012 йому не направлялися, тому суд вважає виконавчий документ втраченим.
Суд бере до уваги, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.
У п. 102 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Така правова позиція викладена у п. 47 постанови Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк для пред`явлення наказу № 3/5014/1060/2012 від 07.07.2012 до виконання є таким, що не сплинув.
Оскільки рішення суду від 21.06.2012 у справі № 3/5014/1060/2012 є невиконаним, оригінал виконавчого документа втрачено і строк пред`явлення наказу до виконання заявником не пропущено, вказана вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Отже доводи заявника щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з об`єктивних причин суд не розглядає.
З урахуванням викладеного, заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 232 234, пп. 19.4 п. 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
1.Заяву б/н від 28.07.2025 Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу від 07.07.2012 № 3/5014/1060/2012 - задовольнити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею - 04.08.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО