АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/100/20(916/2423/22)
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 (складено та підписано 11.07.2024, суддя Найфлейш В.Д.)

по справі №916/100/20(916/2423/22)

за позовом Уповноваженої особи акціонерів ПАТ „Агропромисловий плодоовочевий комбінат „Одеса" ОСОБА_1.

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛОРА ИМПЕКС"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Проскладторг"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022"

за участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства „Агропромисловий плодовоовочевий комбінат „Одеса"

про витребування майна, скасування державної реєстрації та набуття права власності

в межах справи № 916/100/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства „Агропромисловий плодовоовочевий комбінат „Одеса"

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства „Агропромисловий плодовоовочевий комбінат „Одеса".

В межах даної справи, судом першої інстанції було розглянуто позовну заяву Уповноваженої особи акціонерів боржника ПАТ „Агропромисловий плодоовочевий комбінат „Одеса" ОСОБА_1. до відповідачів ТОВ "ФЛОРА ИМПЕКС", ТОВ „Проскладторг" та ТОВ „Оптіматорг 2022" про витребування майна, скасування державної реєстрації та набуття права власності.

За результатами його розгляду, рішенням Господарського суду Одеської області від 14.08.2023 позовну заяву, з урахуванням уточнень, Уповноваженої особи акціонерів боржника ПАТ „Агропромисловий плодоовочевий комбінат „Одеса" ОСОБА_1. задоволено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2023 по справі №916/100/20(916/2423/22) - скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволені позовної заяви Уповноваженої особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1, здійснено розподіл судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постановою Верховного Суду від 28.05.2024 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 у справі № 916/100/20(916/2423/22) залишено без змін.

03.07.2024 Господарським судом Одеської області видано накази на примусове виконання Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 по справі № 916/100/20(916/2423/22).

04.07.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Уповноваженої особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду першої інстанції від 08.07.2024 прийнято заяву Уповноваженої особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню до розгляду, призначено розгляд заяви в засіданні суду, тощо.

Водночас, 09.07.2024 Уповноважена особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1. звернувся до місцевого господарського суду з заявою, в якому просив суд зупинити виконання за виконавчими документами в порядку статті 328 ГПК України, з посиланням на те, що накази суду виконано в добровільному порядку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 по справі №916/100/20(916/2423/22) до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, зупинено виконання за виконавчими документами.

В мотивах оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд пославшись на приписи ч. 3 ст. 328 ГПК України, дійшов висновку про зупинення виконання за виконавчим документом, до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із даним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 у справі №916/100/20(916/2423/22) про зупинення виконання за виконавчими документами до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, з огляду на наступне:

- матеріали справи не містять доказів добровільного виконання судових наказів про стягнення коштів на користь ТОВ "Оптіматорг 2022" та ТОВ "Проскладтор";

- виконавчі провадження за даними виконавчими документами не відкривалися. Тобто, примусове виконання розпочато не було, а добровільне виконання також не відбулося;

- в даному випадку підстави для зупинення виконання за виконавчими документами взагалі відсутні;

- оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і зупинення виконання за наказом господарського суду про стягнення коштів може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку;

- частиною 3 ст. 328 ГПК України визначено право суду, а не обов`язок зупинити виконання за виконавчим документом, крім того, реалізація судом цього повноваження має бути мотивована, у тому числі із фактичних обставин справи;

- прийняття Господарським судом Одеської області ухвали суду про зупинення виконання за виконавчим документом, без зазначення жодних мотивів та обґрунтування, які дають можливість суду зупиняти виконання рішення під час розгляду такої скарги, свідчить про необґрунтованість та незаконність такої ухвали.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 відкрито апеляційне провадженні у цій справі та призначено її до розгляду на 06.11.2024.

23.09.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі №916/100/20(916/2423/22), яке обґрунтовано перебуванням позивача на військовій службі по мобілізації.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 заяву ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі №916/100/20(916/2423/22) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 - задоволено, зупинено апеляційне провадження у справі №916/100/20(916/2423/22) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України під час дії воєнного стану та зобов`язано ОСОБА_1 повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі з долученням копій підтверджуючих документів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій останній просив:

- поновити апеляційне провадження у справі №916/100/20(916/2423/22) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіматорг 2022» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 після припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіматорг 2022» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проскладторг» надати банківські реквізити для сплати (добровільного виконання) Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 по справі №916/100/20(916/2423/22).

Ухвалою суду від 25.06.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №916/100/20(916/2423/22) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Оптіматорг 2022" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 та призначено справу до розгляду на 23.07.2025.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи те, що явка представників учасників справи у судове засідання призначене на 23.07.2025 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Як вже було вказано вище, Уповноважена особа акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1. звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, яку прийнято судом та призначено до розгляду.

Згодом, Уповноважена особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1. подала до місцевого господарського суду заяву, в якій просила суд зупинити виконання за виконавчими документами в порядку статті 328 ГПК України, з посиланням на те, що накази суду виконано в добровільному порядку.

Судова колегія звертає увагу на те, що згідно з ч. 3 ст. 327 ГПК України таке зупинення є правом, а не обов`язком суду.

Однак, ані у вказаній заяві, ані у оскаржуваній ухвалі, не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б достеменно свідчили про необхідність зупинення виконання (стягнення) за виконавчими документами.

До того ж, колегія суддів зауважує, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції зупинив виконання за виконавчими документами, а саме судовими наказами по справі №916/100/20(916/2423/22) від 03.07.2024, однак наявні матеріли справи взагалі не містять доказів на підтвердження того, що за вказані накази пред`явлені до виконання та по ним були відкриті виконавчі провадження.

Слід також наголосити на тому, що звертаючись із заявою про зупинення виконання за виконавчими документами в порядку статті 328 ГПК України, як вже було вказано вище, заявник посиланням на те, що накази суду виконано в добровільному порядку.

Проте, заявником було надано докази перерахування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА ИМПЕКС» витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 26 943 грн, згідно з судовим наказом по справі №916/100/20(916/2423/22) від 03.07.2024.

Доказів на підтвердження добровільного виконання судових наказів по справі №916/100/20(916/2423/22) від 03.07.2024, якими стягнуто з Уповноваженої особи акціонерів ПАТ «Агропромисловий плодоовочевий комбінат «Одеса» ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскладторг» витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 8 052,00 грн, а на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіматорг 2022» витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 29 594,50 грн, наявні матеріали справи не містять, а заявником не надано.

Отже, у даному випадку, примусове виконання розпочато не було, а добровільне виконання відбулось лише частково, в той час як суд першої інстанції зупинив виконання за всіма виконавчими документами у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшов висновку, що подана заява є необґрунтованою, а правові підстави для зупинення виконання за виконавчими документами відсутні, а відтак, у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно, суд першої інстанції у даному випадку дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення виконання за виконавчими документами.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Тому інші доводи учасників справи, що викладені у заявах по суті справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених апеляційним судом, не впливають на остаточний висновок.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.07.2024 по справі №916/100/20(916/2423/22) - скасувати.

3. Справу №916/100/20(916/2423/22) направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова, згідно з ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.07.2025.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.