ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 липня 2025 року Справа № 903/62/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Гандзілевської Я.В.,

представника скаржника (боржника): адвоката Козлюк З.Р.,

представника стягувача: адвоката Ракітіна П.С.,

представника Міністерства юстиції України: Гончара В.С.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз

на бездіяльність державного виконавця

по справі № 903/62/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз

про стягнення 76 775 555 грн 33 коп

встановив: 04.07.2025 Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз звернулося до Господарського суду Волинської області зі скаргою, із врахуванням заяви про виправлення описки (вх..№01-87/3209 від 21.07.2025), на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича щодо не зупинення виконавчого провадження №78465095 та не зняття арешту з грошових коштів/електронних грошей боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича у виконавчому провадженні №78465095 щодо не зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78465095 щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі № 903/62/23 про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп) до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, та не зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, у межах суми звернення стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження ) 14 337 959грн 79коп;

- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича усунути порушення (поновити порушене право АТ «Волиньгаз») шляхом: зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78465095 щодо виконання наказу господарського суду Волинської області по справі № 903/62/23 про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп) до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX та зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне

товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: вул. Франка, буд. 12, м. Луцьк, у межах суми звернення стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження ) 14 337 959грн 79коп.

В обгрунтування вказаної скарги заявник зазначає, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем не виконано приписи вимог ч.2 ст.34, ч.4 ст.35, ч.2 ст.59 Закону України Про виконавче провадження та порушено права власності АТ Волиньгаз на кошти, які є непорушними в силу приписів ст.41 Конституції України, які кореспондуються з приписами ч.1 ст. 321 ЦК України та гарантують, що право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Ухвалою суду від 09.07.2025 скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз прийнято до розгляду; призначено розгляд скарги в судовому засіданні 21 липня 2025 року. Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича та стягувача ТОВ Оператор газотранспортної системи України надати суду письмові пояснення по суті поданої скарги.

16.07.2025 представник ТОВ Оператор газотранспортної системи України надіслав на адресу суду заперечення (вх.№01-87/3144/25) на скаргу АТ Волиньгаз на дії державного виконавця, в якому заперечив щодо вимог викладених у скарзі та просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Зазначив, що висновок Боржника, що Виконавець мав зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78465095 також в частині сум, які не підлягають врегулюванню відповідно до Закону № 1639-IX свідчить про невірне трактування п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та про намагання Боржника ухилитися від виконання рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23. При цьому, не зупинення вчинення виконавчих дій в частині сум, які стягнуті рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 й не підлягають врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX, як і стягнення з Боржника заборгованості в зазначеній частині, не призводить до порушення його прав та законних інтересів, адже зазначена сума не підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених Законом №1639-IX. Натомість, зупинення вчинення виконавчих дій в частині сум, які стягнуті рішенням суду та не підлягають врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX, призвело би до порушення права на захист та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів Стягувача.

21.07.2025 представник Міністерства юстиції України також надіслав на адресу суду заперечення (вх.№01-87/3188/25) на скаргу АТ Волиньгаз; вважає доводи скаржника безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності; просив суд відмовити у задоволені скарги АТ Волиньгаз у повному обсязі.

Зазначає, що заборгованість, яка стягується з боржника за період з 1 березня 2022 року по 30 листопада 2022 року в сумі 13 034 249, 17 грн не підлягає врегулюванню згідно абзацу 8 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», оскільки виникла після 28 лютого 2022 року. Таким чином, відсутні правові підстави для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сам факт включення боржника до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, не є достатньою та самостійною підставою для вчинення відповідної процесуальної дії.

Представник органу ДВС вказав, що наявність зазначеної обставини також не є підставою для зняття арешту з коштів боржника, оскільки відповідна постанова про накладення арешту винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», не порушує прав боржника та спрямована на забезпечення реального виконання судового рішення.

21.07.2025р. у судовому засіданні за згодою учасників виконавчого провадження судом оголошено перерву до 24.07.2025.

У судовому засіданні 24.07.2025 представник скаржника (боржника) вимоги, викладені у скарзі підтримав, просив її задовольнити.

Представники стягувача та Міністерства юстиції України заперечили щодо поданої скарги та просили у її задоволенні відмовити.

Дослідивши додані до скарги докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз про стягнення заборгованості у сумі 77 714 955,33 грн. задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства оператор газорозподільноїх системи Волиньгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України 55104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього 77 714 955 грн 33 коп.

На виконання рішення суду видано наказ №903/62/23-1 від 25.04.2024.

13.06.2024 до господарського суду надійшла скарга АТ ОГС Волиньгаз на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича.

Ухвалою суду від 24.07.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2024, скаргу АТ Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення постанов від 10.06.2024 ВП №75256047 про: відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №903/62/23-1 від 25.04.2024; арешт коштів боржника в сумі 16 348 805,74 грн; арешт майна боржника в сумі 16 348 805,74 грн; зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання у частині виконання 61 913 459 грн 20 коп за наказом про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23. Визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича від 10.06.2024 ВП №75256047 про: відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №903/62/23-1 від 25.04.2024 року; арешт коштів боржника в сумі 16 348 805,74 грн; арешт майна боржника у межах суми 16 348 805,74 грн; зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання у частині виконання 61 913 459,20 грн за наказом про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23.

Предметом касаційного перегляду у цій справі було питання наявності/відсутності підстав для вчинення приватним виконавцем виконавчих дій задля виконання судового рішення у справі № 903/62/23.

Касаційний суд зазначив, що з урахуванням вимог пункту 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника, оскільки частка держави у статутному капіталі, з урахуванням її перебування в управління Національного агентства, складає більше 25%. Зазначене не є перешкодою для примусового виконання судового рішення Державною виконавчою службою, не обмежує стягувача у здійсненні відповідних дій у порядку, встановленому законом.

05.08.2024 на адресу суду також надійшла скарга АТ ОГС Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича.

Скарга обґрунтована незаконною та неправомірною бездіяльністю приватного виконавця в частині не зняття арешту з грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника, та не зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 75632156, чим порушуються права та інтереси АТ "Волиньгаз".

Ухвалою суду від 27.08.2024, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024, у задоволенні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича за вх.№ 01-75/4541/24 від 03.07.2024 відмовлено.

Як виснували суди попередніх інстанцій, зі змісту заяви Стягувача про примусове виконання рішення та інших матеріалів справи вбачається, що останній звернувся до приватного виконавця щодо стягнення з Боржника заборгованості за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 у сумі (з урахуванням часткового погашення заборгованості за вказаний період) 13 145 884 грн 77 коп.

При цьому суди наголосили, що заборгованість за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 не підлягає врегулюванню згідно абзацу 8 статті 1 Закону № 1639, оскільки виникла після 28.02.2022.

Також суди зазначили, що Скаржником не спростовано належними доказами того факту, що нараховані 3% річних, пеня та інфляційні втрати на суму заборгованості, яка виникла до 31.12.2022 та не погашена, підлягають стягненню з Боржника та не підлягають врегулюванню на підставі Закону № 1639.

За наведених обставин та взявши до уваги, що матеріалами справи підтверджено, що сума заборгованості у спірному виконавчому провадженні у сумі 13 145 884 грн 77 коп не підпадає під врегулювання частиною першою статті 6 Закону № 1639, суди прийшли до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Боржника та зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" задоволено. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.08.2024, додаткову ухвалу Господарського суду Волинської області від 11.09.2024, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 у справі № 903/62/23 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у виконавчому провадженні №75632156 щодо не зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику (Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, ), та не зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75632156 щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області у справі № 903/62/23 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м.Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп).

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича усунути порушення (поновити порушене право Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз") шляхом зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику (Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, ) та зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75632156.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що з огляду на відсутність у приватного виконавця повноважень на виконання рішення суду про стягнення з АТ "Волиньгаз", оскаржувані останнім ухвала господарського суду Волинської області від 27.08.2024 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 підлягають скасуванню. При цьому скарга Боржника на бездіяльність приватного виконавця підлягає задоволенню, проте не з наведених у ній мотивів, та з огляду на відсутність у Приватного виконавця повноважень на вчинення виконавчих дій щодо товариства, активи якого передані в управління держави в собі Національного агентства.

27.09.2024 через електронний кабінет до суду надійшла скарга АТ ОГС Волиньгаз на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича, згідно якої скаржник просив:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у ПВ №75632156 щодо винесення постанови від 17.09.2024 про арешт майна боржника;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у ПВ №75632156 від 17.09.2024 про арешт майна боржника.

Ухвалою суду від 07.10.2024 у задоволенні скарги Акціонерного товариства Оператор газотранспортної системи Волиньгаз від 27.09.2024 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024, ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.10.2024 та додаткову ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2024 у справі № 903/62/23 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича задоволено. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у виконавчому провадженні №75632156 щодо винесення постанови від 17.09.2024 про арешт майна боржника. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у виконавчому провадженні №75632156 від 17.09.2024 про арешт майна боржника.

В подальшому, 18.06.2025 відповідно до заяви №ТОВВИХ-25-9590 ТОВ Оператор газотранспортної системи України звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про примусове виконання рішення суду у справі №903/62/23. Заявник вказав, що з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 становить 13 034249,17 грн. На думку ТОВ «ОГТСУ» зазначена сума не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України № 1639.

27.06.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем розглянуто заяву стягувача про примусове виконання: наказу №903/62/23-1, виданого 25.04.2024 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78465095.

Як зазначено державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2025 ВП № 78465095, зі змісту заяви вбачається, що з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 (що не підлягає врегулювання на підставі Закону № 1639-ІХ) становить 13 034 249,17 грн. Тому, стягувач просить відкрити виконавче провадження на суму 13 034 249,17 грн.

Також у постанові зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 303 424,92 грн.

Крім того, 27.06.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем було винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

27.06.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 78465095.

Вказаною вище постановою було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ВОЛИНЬГАЗ" адреса: Волинська обл., м. Луцьк, ВУЛ.ФРАНКА, буд.12, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 14 337 959,79 грн.

04.07.2025 вкотре АТ Оператор газорозподільної системи Волиньгаз звернулося до Господарського суду Волинської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича щодо не зупинення виконавчого провадження №78465095 та не зняття арешту з грошових коштів/електронних грошей боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях.

АТ «Волиньгаз» вважає, що бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка О.О., яка виразилася у не зупиненні виконавчого провадження №78465095 та не знятті арешту з грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях - є незаконною та неправомірною. При цьому порушуються права та інтереси АТ «Волиньгаз» на вільне користування грошовими коштами, які містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, майном та на законодавчо передбачене право врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX (надалі - Закон 1639-ІХ), у тому числі, яка підтверджена судовим рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23, яке набрало законної сили 25.04.2024.

Скаржник зазначає, що дія Закону 1639-ІХ поширюється на спірні правовідносини, які виникли між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Волиньгаз» у справі №903/62/23, а саме на травень та вересень 2021 року, заборгованість за які і становить суму основного боргу 55 104 808,38 грн.

Вказує, що ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" обізнано та ним не заперечується, що заборгованість стягнута з АТ «Волиньгаз» у розмірі 55 104 808,38 грн основного боргу згідно рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 підлягає врегулюванню відповідно до Закону 1639-ІХ. Стягувач вводить в оману головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. Жодних розрахунків, роз`яснень в частині зазначення сум стягнутих штрафних санкцій по періодах, в тому числі щодо того, що ці суми не підпадають під врегулювання згідно ЗУ № 1639 позивачем в суді не подавалось, судом не досліджувалось, додаткове рішення чи ухвала про роз`яснення судового рішення в порядку ст.ст. 244, 245 ГПК України судом за заявою позивача не виносились.

Таким чином, АТ «Волиньгаз» вважає, що тільки після реалізації законодавчо передбаченого права врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, у тому числі яка підтверджена судовим рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23, яке набрало законної сили 12.04.2024 за травень та вересень 2021 року, врегулювання питання щодо списання головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович може продовжувати вчиняти виконавчі дії у ВП №78465095 на залишок суми відповідно до наказу Господарського суду Волинської області №903/63/23-1,

виданого 25.04.2024.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з нормами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Так, виконавець відповідно до частини першої статті 14 Закону України Про виконавче провадження є одним з учасників виконавчого провадження. Державний виконавець є суб`єктом виконавчих процесуальних правовідносин, статус якого характеризується владними повноваженнями.

Повноваження виконавця щодо вчинення виконавчих дій наведені у статті 18 Закону України Про виконавче провадження через визначення переліку прав і обов`язків виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (підпункти 1, 3 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Як зазначено у статті 5 Закону України Про виконавче провадження, приватний виконавець не має права здійснювати примусове виконання рішень, за якими боржником є юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі №903/421/24 об`єднана палата відступила від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, про те що зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному у статті 317 ЦК України (власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном) (див. пункт 8.46 цієї постанови), висновки суду апеляційної інстанції, що приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчих дій щодо майна боржника, оскільки частка держави у його статутному капіталі з урахуванням її перебування в управлінні АРМА, складає понад 25%, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, зокрема положень статей 1, 5 та 18 Закону України Про виконавче провадження, які не містять обмежень щодо примусового виконання рішення у разі тимчасового управління активами без зміни форми власності, оскільки управління активами, здійснюване АРМА, не змінює титулу власності та не перетворює активи на державну власність, а тому саме перебування частки у статутному капіталі товариства в управлінні АРМА не може бути підставою для заборони приватному виконавцеві здійснювати примусове виконання судового рішення.

Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено у статті 34 Закону України Про виконавче провадження.

У вказаній постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі №903/421/24 зазначено таке:

8.74. Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу, за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

8.75. Згідно з частиною 2 статті 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

8.76. За змістом частини 4 статті 35 Закону України Про виконавче провадження арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

8.77. Згідно з частиною 11 статті 35 Закону України Про виконавче провадження у випадку, передбаченому пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу. У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.

8.78. З урахуванням наведеного об`єднана палата зазначає, що приватний виконавець на підставі постанови НКРЕКП про включення до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, зупиняє вчинення виконавчих дій щодо такого підприємства, а також знімає накладені арешти на майно та грошові кошти у випадку, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу (див. постанови Верховного Суду від 30.10.2023 у справі №925/555/21, від 12.12.2024 у справі №924/395/24, від 20.01.2025 у справі №924/396/24, від 26.02.2025 у справі №910/9745/22).

8.79. До того ж у постанові від 17.01.2025 у справі №925/958/22 Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини 11 статті 35 такого Закону у випадку, передбаченому пунктом 15 частини 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу. Тобто ключовим критерієм є включення боржника до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу.

8.80. Зважаючи на положення статті 19 Конституції України та статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавець (приватний / державний) повинен вчиняти виконавчі дії не лише із дотриманням цього Закону, а й відповідно до інших нормативно-правових актів, додержання яких є обов`язковим при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

8.81. Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у разі прийняття спеціального закону з певного питання цей закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що цей закон буде застосовуватися. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №908/1525/16.

8.82. 29.08.2021 набув чинності Закон України № 1639-IX, відповідно до статті 1 якого визначено, що:

процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу це заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість, у разі її погашення; реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - це відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону;

реєстр розміщується на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

учасники процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

8.83. Дія Закону України №1639-IX поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру (стаття 2 зазначеного Закону).

8.84. Згідно зі статтею 3 Закону України №1639-IX для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до реєстру, який веде НКРЕКП. Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті.

За змістом абз. 2 ст.1 Закону 1639-ІХ термін «взаєморозрахунки» вживається в Законі в такому значенні розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Дія Закону 1639-ІХ поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості

(грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру (ст. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону 1639- ІХ для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 01.11.2022 №1372 включено АТ ОГС Волиньгаз до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Відповідно до абз.4, 8 ст.1 Закону 1639-ІХ до заборгованості суб`єктів ринку природного газу, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону віднесено заборгованість операторів газорозподільних систем, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Системний аналіз положень Закону 1639-ІХ свідчить про те, що заборгованість АТ «Волиньгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» за травень та вересень 2021 року, яка відповідає певним критеріям, підлягає врегулювання за рахунок видатків державного бюджету.

Так згідно з абз.17 ст.1 Закону 1639-ІХ процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу це заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Як визначено ч.1 ст.4 Закону 1639-ІХ взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до НКРЕКП, над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими НКРЕКП, з урахуванням отриманих компенсацій витрат, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у

відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, які виникли за період надання послуг з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює

функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, а також за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Водночас відповідно до ч.1 ст.5 Закону 1639-ІХ реструктуризації на умовах, визначених цим Законом, підлягає, зокрема заборгованість операторів газорозподільних систем понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених статтею 4 цього Закону, за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили.

При цьому відповідно до ст. 6 Закону 1639-ІХ на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню.

За змістом наведених імперативних норм Закону 1639-ІХ заборгованість АТ «Волиньгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» за травень та вересень 2021 року не може бути примусово стягнута з АТ «Волиньгаз», а підлягає погашенню за рахунок видатків державного бюджету, залишок (якщо такий буде) реструктуризований, а неустойка, інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на цю заборгованість, списані.

Таким чином, прийняття Закону № 1639-ІХ свідчить, що держава застосувала елемент адміністративного регулювання на ринку природного газу, що превалює над договірними відносинами суб`єктів господарювання.

Отже, АТ «Волиньгаз», як оператор газорозподільних систем, має законодавчо передбачене право на врегулювання заборгованості перед ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року по договору транспортування природного газу.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі №903/421/24 також зазначено що:

8.89 Отже, наведеними положеннями Закону передбачений механізм урегулювання питань щодо основної заборгованості підприємств, включених до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а також підстави та передумови для списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю ж заборгованість, учасниками такої процедури врегулювання, визначеними статтею 1 Закону України № 1639-ІХ.

8.92. Зупинення вчинення виконавчих дій на час перебування АТ «ОГС «Волиньгаз» у Реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», є обмеженням, передбаченим Законом, дія якого поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

8.93. Отже, об`єднана палата зазначає, що виконавець (державний / приватний) не є учасником процедури врегулювання заборгованості, визначеної Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» і відповідно до пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», а отже, у виконавця виник обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу.

8.94. З огляду на викладене, об`єднана палата погоджується з висновком суду першої інстанції, що приватний виконавець, який не є учасником процедури врегулювання заборгованості між сторонами та не уповноважений визначати її результати і хід проведення, встановивши що АТ ОГС Волиньгаз включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, на підставі відповідної постанови НКРЕКП, та те що заборгованість за наказом Господарського суду Волинської області від 04.09.2024 №903/421/24, щодо якої боржником вживаються заходи із врегулювання відповідно до Закону України №1689-ІХ, зобов`язаний був зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні стосовно виконання цього наказу на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України Про виконавче провадження (за винятком витрат на оплату судового збору), а також відповідно до частини четвертої статті 35 цього Закону зняти арешт з майна та грошових коштів боржника.

8.95. З урахуванням викладеного об`єднана палата виходить з того, що на момент відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були наявні дві обов`язкові обставини для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76195479, передбачені пунктом 15 частиною першою статті 34 Закону України Про виконавче провадження:

1) перебування боржника АТ ОГС Волиньгаз в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

2) сума, що стягується за наказом №903/421/24 від 04.09.2024 підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу.

8.96. З огляду на встановлені у справі обставини та норми законодавства об`єднана палата зазначає, що виконавець мав чітко визначені обов`язки, прямо передбачені Законом України Про виконавче провадження, зокрема пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону.

8.97. Закон не надає виконавцю повноважень оцінювати, тлумачити або перевіряти обсяг заборгованості, яка підлягає врегулюванню в межах процедури, передбаченої Законом №1639-ІХ. Визначення і затвердження розміру такої заборгованості здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1179 (на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків).

8.98. Самостійна оцінка приватним виконавцем того, яка частина заборгованості включається до врегулювання, по суті є виходом за межі його повноважень та втручанням у сферу компетенції інших органів. Така поведінка суперечить не лише положенням Закону України №1639-ІХ, а й загальним принципам виконавчого провадження, які передбачають обов`язковість дотримання чітко визначеного порядку та меж повноважень.

8.99. У зв`язку з цим приватний виконавець, виявивши наявність вказаних законних передумов, був зобов`язаний зупинити виконавчі дії в межах виконавчого провадження на підставі пункту 15 частини першої статті 34 та частини 11 статті 35 Закону України Про виконавче провадження.

Заперечуючи вимоги, викладені у скарзі представники ТОВ Оператор газотранспортної системи України та Міністерства юстиції України вказують, що заборгованість стягнута з АТ «Волиньгаз» рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 лише частково підлягає врегулюванню відповідно до процедур визначених Законом №1639-IX, так як, відповідно до абз. 8 ст. 1 та ст. 2 Закону №1639-IX, врегулюванню підлягає заборгованість включених до Реєстру операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно. У той же час, рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 стягнуто зокрема і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022.

Крім того стягнуті з АТ «Волиньгаз» даним рішенням суду пеня, інфляційні нарахування, проценти річних не підлягають врегулюванню, так як, відповідно до абз. 17 ст. 1 та ст. 6 Закону №1639-IX, процедура врегулювання заборгованості, така як списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до ст. 4 Закону №1639-IX, та за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості. У той же час, стягнута рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 основна заборгованість не була погашення боржником до 31.12.2022, а договір про реструктуризацію сторонами не укладався і, відповідно, не виконувався.

Щодо правових висновків Верховного Суду, які були сформовані, у справі № 903/421/24 (справа за участю ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України») де розглядались питання застосування Закон №1639-IX, представники стягувача та органу ДВС зазначають, що останні не охоплюють усіх аспектів у наведених вище правовідносинах та не дають відповіді на усі проблемні питання, оскільки були прийняті у справах із іншими фактичними обставинами (заборгованість перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» має відмінне від заборгованості перед ТОВ «Оператор ГТС України» правове регулювання).

Доводи стягувача та органу ДВС, викладені у запереченнях на скаргу, не заслуговують на увагу суду , оскільки вони спростовуються законодавством України, а саме Законом України «Про виконавче провадження», Законом №1639-IX та актуальною практикою Верховного Суду.

Таким чином головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем не виконано приписи вимог ч.2 ст.34, ч.4 ст.35, ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та порушено права власності АТ «Волиньгаз» на кошти, які є непорушними в силу приписів ст.41 Конституції України, які кореспондуються з приписами ч.1 ст. 321 ЦК України та гарантують, що право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення скарги АТ Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича у повному обсязі та зобов`язання державного виконавця вчинити відповідні дії.

При ухваленні зазначеного рішення судом використані правові висновки, зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2025 у справі №903/421/24.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності із ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

1. Скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича у виконавчому провадженні №78465095 щодо не зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78465095 щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі № 903/62/23 про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп) до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, та не зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, у межах суми звернення стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження) 14 337 959грн 79коп.

3. Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича усунути порушення (поновити порушене право АТ «Волиньгаз») шляхом: зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78465095 щодо виконання наказу господарського суду Волинської області по справі № 903/62/23 про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп) до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX та зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: вул. Франка, буд. 12, м. Луцьк, у межах суми звернення стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження) 14 337 959грн 79коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.07.2025.

Суддя О. Г. Слободян