УХВАЛА

31 липня 2025 року

м. Київ

Справа № 906/1183/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Власова Ю. Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича

на рішення Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року (суддя Лозинська І.В.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді: Бучинська Г.Б., Маціщук А.В.)

у справі № 906/1183/24

за позовом Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всесвіт 2023"

про зобов`язання припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення 9 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2025 року, у справі № 906/1183/24 відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича (далі - ФОП Кривич К.В., позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесвіт 2023» (далі - ТОВ «Всесвіт 2023», відповідач).

28 липня 2025 року ФОП Кривич К.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2025 року та направити справі № 906/1183/24 на новий розгляд.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2025 року для розгляду касаційної скарги ФОП Кривич К.В. на рішення Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2025 року та направити справі № 906/1183/24 визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Колос І. Б., Булгакова І. В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ФОП Кривич К.В., Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Пунктом п`ятим частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, зокрема, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

В обґрунтування підстав для касаційного перегляду справи №906/1183/24 ФОП Кривич К.В. після викладення змісту частини другої статті 287 ГПК України зазначив, що Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду; що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, коли використання однієї і тієї ж торгової марки для різних послуг в межах класу 35 Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП), якщо ці послуги не є ідентичними, є можливим. Однак, якщо послуги є ідентичними або схожими настільки, що можуть ввести споживача в оману, то використання тотожних торгових марок може призвести до порушення прав власника зареєстрованої торгової марки та Правилах складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну, затверджених наказом Міністерства Економіки України №19889 від 06 серпня 2024 року; крім того, Північно-західний апеляційний господарський суд не надав належну оцінку зібраних у справі доказів таких як фото вивіски магазину « Оптовичок », фіскальний чек та додатки до свідоцтв №129905 та № 333013 з роз`ясненнями про клас 35 МКТП. Натомість, суд зробив хибний висновок стосовно важливих обставин, що має суттєве значення. Тому підставою для касаційного розгляду може бути також пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Втім, касаційна скарга не містить чіткого посилання на підстави оскарження судових рішень у справі №906/1183/24 із зазначенням конкретних пунктів частини другої статті 287 ГПК України, викладених із врахуванням вимог абзаців другого, третього пункту 5 статті 290 ГПК України.

Зокрема, посилаючись на застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права без урахування висновку Верховного Суду ФОП Кривич К.В. не наводить висновків, які, на його думку, не врахували суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні справи №906/1183/24, не наводить справ, в яких такі висновки зробив Верховний Суд.

Також скаржник не зазначає, які, з наведених ним, норми суди попередніх інстанцій застосували без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, а стосовно застосування яких висновки Верховного Суду відсутні.

Не обґрунтував належним чином заявник касаційної скарги і підставу для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України при оскарженні рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №906/1183/24, оскільки вказав, що цей пункт «може бути» підставою для касаційного розгляду. Втім, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями перевіряти припущення заявника скарги, оскільки відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що посилання на частину третю статті 310 ГПК України має відбуватися в межах підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, із зазначенням конкретного процесуального порушення, яке призвело до прийняття незаконного судового рішення, та яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це впливає на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

Зі змісту абзацу першого пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України вбачається, що неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень виключно у взаємозв`язку із наявністю випадків, передбачених пунктами 1 - 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки наведене свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене касаційна скарга ФОП Кривич К.В. підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом подання доповнення до касаційної скарги із обґрунтуванням неправильного застосування наведених ним норм матеріального та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку з посиланням на чітко визначений пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення. Також скаржнику слід зазначити належне обґрунтування таких підстав за правилами, встановленими абзацами другим, третім пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2025 року у справі № 906/1183/24 залишити без руху.

2. Надати Фізичній особі - підприємцю Кривичу Костянтину Володимировичу строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Фізичній особі - підприємцю Кривичу Костянтину Володимировичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов