ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3423/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Гусельшикова М.А. на підставі довіреності;

Від третіх осіб: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-001», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» (далі по тексту ТОВ «Фінбізнесгруп») звернулося до господарського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі по тексту ПАТ «МТБ Банк» або Банк), відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати виконавчий напис від 08.07.2022 №1959, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить ТОВ «Фінбізнесгруп», на користь ПАТ «МТБ Банк», таким, що не підлягає виконанню;

- визнати виконавчий напис від 08.07.2022 №1960, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить ТОВ «Фінбізнесгруп», на користь ПАТ «МТБ Банк», таким, що не підлягає виконанню;

- визнати виконавчий напис від 08.07.2022 №1961, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить ТОВ «Фінбізнесгруп», на користь ПАТ «МТБ Банк», таким, що не підлягає виконанню;

- визнати виконавчий напис від 19.08.2022 №2372, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави - майно, яке належить ТОВ «Фінбізнесгруп», на користь ПАТ «МТБ Банк», таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Фінбізнесгруп» посилається на відсутність у відповідача правових підстав для звернення стягнення на майно у позасудовому порядку з огляду на наявність у договорах застави умови про можливість застосування позасудового способу лише у випадку задоволення позивачем вимоги відповідача та передачі у володіння останнього предмета застави. Відсутність у ПАТ «МТБ Банк» у володінні майна, яке є предметом застави, за твердженням позивача, виключало можливість застосування позасудового способу захисту.

Крім того, позивач посилається на включення до виконавчих написів заборгованості, яка не була забезпечена договорами застави, у зв`язку з відсутністю у договорах застави умов про забезпечення зобов`язань боржника за окремими траншами. Безспірність вимог ПАТ «МТБ Банк», як наголошує позивач, також не підтверджується, оскільки після звернення стягнення на майно Банк звернувся до суду з позовом до боржника (ТОВ «Граніт-001») про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №916/2191/23), у якому сума боргу є більшою, ніж зазначено у виконавчих написах, незважаючи на відсутність доказів погашення заборгованості боржником після звернення стягнення на майно позивача. Наведене, з урахуванням вчинення приватним нотаріусом виконавчих написів без врахування обставин накладення на ТОВ «Фінбізнесгруп» санкцій, за переконанням останнього, у своїй сукупності є достатніми підставами для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 06.09.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із залученням до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ «Граніт-001», та із залученням до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни (далі по тексту приватний нотаріус Іллічова Н.А.), приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (далі по тексту приватний виконавець Колечко Д.М.).

ПАТ «МТБ Банк» не скористалося правом на подання відзиву у визначеному ГПК України порядку. Водночас лише 25.10.2023 до суду від Банку надійшли пояснення, у яких відповідач повністю заперечує проти задоволення заявленого позивачем позову. Відповідач стверджує, що систематичне порушення боржником умов кредитного договору стало підставою для звернення Банку до ТОВ «Граніт-001» та позивача з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом в повному обсязі протягом 30-ти календарних днів. Невиконання вказаної вимоги Банку стало підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса із заявами про вчинення виконавчих написів на договорах застави. Наявність у договорах застави умов, які передбачають право заставодержателя звернути стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також надання ПАТ «МТБ Банк» документів, що підтверджують безспірність заборгованості, відсутність судових спорів про стягнення заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчих написів, за твердженням відповідача, виключає наявність правових підстав для задоволення вимог позивача.

10.01.2024 до суду від ТОВ «Фінбізнесгруп» надійшло клопотання про призначення по даній справі судової економічної експертизи. В обґрунтування поданого клопотання позивачем було наголошено, що розрахунок заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності, а, отже, для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою від 12.01.2024 судом було задоволено клопотання ТОВ «Фінбізнесгруп» про призначення судової експертизи, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено.

27.02.2024 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання судового експерта та рахунок на оплату експертного дослідження.

Ухвалою від 29.02.2024 судом було поновлено провадження у даній справі та призначено клопотання судового експерта до розгляду у засіданні суду, зобов`язано ТОВ «Фінбізнесгруп» надати докази оплати експертного дослідження, запропоновано учасникам справи надати суду документи, необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою від 03.04.2024 судом було зупинено провадження у справі.

18.04.2024 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повідомлення про неможливість проведення судової експертизи.

09.05.2024 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом з матеріалами справи надійшло повідомлення судового експерта про повернення ухвали від 03.04.2024 без виконання.

Ухвалою від 13.05.2024 судом було поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31.05.2024 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/2980/23.

Ухвалою суду від 22.05.2025 провадження у даній справі було поновлено у зв`язку з набранням рішенням суду у справі №916/2980/23 законної сили.

ТОВ «Граніт-001», приватний нотаріус Іллічова Н.А. та приватний виконавець Колечко Д.М. не скористались наданим законом правом на надання пояснень, у судові засідання зазначені учасники судового процесу жодного разу не з`явилися. Про розгляд судом даного спору треті особи були повідомлені шляхом направлення всіх ухвал суду до їх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника відповідача господарський суд встановив наступне.

24.12.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (Банк) та ТОВ «Граніт-001» (Позичальник) було укладено кредитний договір №К02092//2019, відповідно до п. 1.1 якого на умовах цього договору Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 10 000 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути Банку кредит, сплатити за користування кредитом 22,0 % річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору. Видача коштів за кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок) Позичальника, що є невід`ємною частиною цього договору. За цим договором Позичальник має право багаторазово отримувати кошти за кредитом і погашати заборгованість таким чином, щоб фактичний залишок заборгованості за кредитом не перевищував встановленого ліміту заборгованості. Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію на строк з 24.12.2019 до 30.12.2020. Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення, передбаченого п. 2.5. цього договору.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору №К02092//2019 від 24.12.2019 Банк зобов`язаний надати Позичальнику кредит в порядку та на умовах, викладених в цьому договорі; відкрити позичковий та інші рахунки для надання, обліку заборгованості та погашення кредиту відповідно до діючих в Банку правил.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору №К02092//2019 від 24.12.2019 Позичальник зобов`язаний: до отримання кредиту надати Банку належним чином оформлене забезпечення; належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, використати кредит на передбачені договором цілі; не вчиняти дій, які можуть призвести до невиконання своїх зобов`язань за цим договором або договорами, укладеними в забезпечення зобов`язань Позичальника за цим договором; забезпечити Банку умови для проведення перевірок Позичальника за даними бухгалтерського, оперативного і складського обліку, цільового використання кредиту, його забезпеченості і своєчасності погашення (в тому числі безпосередньо на підприємстві) у дводенний термін з дня отримання письмового повідомлення Банку.

За змістом п. п. 9.1, 9.2 кредитного договору №К02092//2019 від 24.12.2019 цей договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами. При цьому, сторони домовились, що підписи їх представників на договорі мають бути скріплені печатками сторін. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, про що сторони укладають окрему відповідну угоду про виконання зобов`язань за кредитним договором, що є невід`ємною частиною даного договору. Не укладення вказаної угоди про виконання з вини Позичальника, не вважається простроченням Банку та не тягне за собою настання негативних правових наслідків для Банку. Цей договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання.

Шляхом укладення додаткових угод №1 від 04.04.2020, №2 від 24.04.2020, №3 від 28.04.2020, №4 від 05.05.2020, №5 від 15.05.2020, №6 від 01.12.2020, №7 від 26.02.2021, №8 від 03.03.2021, №9 від 26.03.2021 ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Граніт-001» було неодноразово внесено зміни до кредитного договору №К02092//2019 від 24.12.2019, зокрема, продовжено строк дії кредитного ліміту до 31.12.2022, визначено порядок сплати процентів та перелік майна, яке передається в заставу Банку. Крім того, сторонами було погоджено надання Банком окремих траншів та порядок їх повернення ТОВ «Граніт-001».

28.04.2020 між ПАТ «МТБ Банк» (Заставодержатель) та ТОВ «Фінбізнесгруп» (Заставодавець) було укладено договір застави обладнання, посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №364, згідно з п. 1.1 якого за цим договором забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Граніт-001» (Боржник), зокрема, за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 із усіма додатковими угодами до нього, в тому числі: по поверненню наданого Боржнику кредиту у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 44 000 000,00 грн з терміном погашення до 31.12.2022 року; по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 22,0%, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, по сплаті комісій та можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених кредитним договором. Видача коштів за кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок) Позичальника, що є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1.3 договору застави №364 від 28.04.2020 Заставодавець укладенням цього договору підтверджує свою згоду на зміни умов кредиту, що визначені у цьому пункті: зменшення суми/ліміту кредиту, зміна графіку погашення/зниження суми/ліміту кредиту без терміну/строку погашення кредиту; збільшення розміру відсоткової ставки у межах 5 процентних пунктів, зменшення розміру відсоткової ставки та комісії; зміна розміру комісій, що сплачуються періодично протягом терміну/строку кредиту, не більше ніж в 2 рази; зміну розміру та/або типу разових комісій, якщо вони сплачуються Боржником в день укладення додаткової угоди до кредитного договору; зміну інших умов кредитного договору, що не стосуються розміру суми/ліміту кредиту та/або терміну/строку виконання зобов`язання по поверненню кредиту.

В забезпечення виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором Заставодавець надав Заставодержателю в заставу належне йому на праві власності майно (далі - предмет застави), а саме: установку асфальтозмішувальну ДС-1, заводський №78 (п. 1.2 договору застави №364 від 28.04.2020).

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору застави №364 від 28.04.2020 Заставодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором, яке здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється у порядку, передбаченому діючим законодавством та цим договором, та на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до абзаців 1-2 п. 4.6 договору застави №364 від 28.04.2020 Заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмета застави у власність Заставодержателя в рахунок виконання забезпечених цим договором зобов`язань Боржника; продаж Заставодержателем предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; реалізація предмета застави на підставі виконавчого напису нотаріуса. Сторони погоджуються з тим, що у випадку позасудового задоволення вимог Заставодержателя за рахунок предмета застави його вартість буде визначатися за згодою сторін або на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства. Витрати на проведення оцінки несе Заставодавець.

Про намір звернути стягнення на предмет застави в позасудовому порядку Заставодержатель надсилає Заставодавцю та Боржнику письмове повідомлення з визначенням позасудового способу звернення стягнення на предмет застави, який Заставодержатель має намір реалізувати, та вимогу виконати порушене зобов`язання або передати предмет застави у володіння Заставодержателю протягом 30 днів. Якщо протягом 30 днів зобов`язання Боржника залишиться невиконаним, Заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави у володіння Заставодержателя. Якщо Заставодавець не виконує обов`язок негайно передати предмет застави у володіння Заставодержателю, звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду (абзац 3-4 п. 4.6 договору застави №364 від 28.04.2020).

Згідно з п. 7.1 договору застави №364 від 28.04.2020 цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором і виконання Заставодавцем зобов`язань за цим договором. Про виконання Заставодавцем зобов`язань за даним договором та/або про припинення дії даного договору, сторони укладають відповідну окрему угоду, що є невід`ємною частиною даного договору. Згадана угода не укладається, якщо між Заставодержателем (як Банком за кредитним договором) та Боржником укладена угода про виконання зобов`язань за кредитним договором та за умови відсутності у Заставодавця невиконаних зобов`язань за даним договором на день укладення угоди про виконання зобовязань за кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Граніт-001» також було укладено договір застави транспортних засобів від 24.12.2019, посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1269, договір застави транспортних засобів від 28.04.2020, посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №363, договір застави транспортних засобів від 15.05.2020, посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №404.

Умови та порядок звернення стягнення на заставне майно за договорами №1269 від 24.12.2019, №363 від 28.04.2020, №404 від 15.05.2020 повністю відповідають умовам договору застави №364 від 28.04.2020.

21.04.2021 Президентом України було підписано Указ № 169/2021 від 21.04.2021, яким введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким було застосовано санкції, зокрема, до ТОВ «Фінбізнесгруп» та ТОВ «Граніт-001» строком на 3 роки.

07.07.2022 ПАТ «МТБ Банк» було складено довідку №01/178-0/62-БТ, адресовану приватному нотаріусу Іллічовій Н.А., згідно якої станом на 13.04.2022 заборгованість ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 перед Банком становить 12 961 387,16 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом за кредитом у розмірі 12 500 000,00 грн, прострочених процентів за користування кредитними коштами у розмірі 461 387,16 грн. Згідно вказаної довідки станом на 07.07.2022 зобов`язання ТОВ «Граніт-001» щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконані.

Крім того, 07.07.2022 Банком було складено довідки №01/283-0/62-Д, адресовані приватному нотаріусу Іллічовій Н.А., про розмір заборгованості ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 станом на 13.04.2022.

08.07.2022 приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. було вчинено виконавчий напис №1960 про звернення стягнення на майно ТОВ «Фінбізнесгруп», передане в заставу ПАТ «МТБ Банк» за договором застави №364 від 28.04.2020, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 у загальному розмірі 12 961 387,16 грн та витрат за здійснення виконавчого напису у розмірі 5 000,00 грн; всього до стягнення - 12 966 387,16 грн.

08.07.2022 приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. було вчинено виконавчий напис №1959 про звернення стягнення на майно ТОВ «Фінбізнесгруп», передане в заставу ПАТ «МТБ Банк» за договором застави №1269 від 24.12.2019, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 у загальному розмірі 12 961 387,16 грн та витрат за здійснення виконавчого напису у розмірі 5 000,00 грн; всього до стягнення - 12 966 387,16 грн.

08.07.2022 приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. було вчинено виконавчий напис №1911 про звернення стягнення на майно ТОВ «Фінбізнесгруп», передане в заставу ПАТ «МТБ Банк» за договором застави №363 від 28.04.2020, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 у загальному розмірі 12 961 387,16 грн та витрат за здійснення виконавчого напису у розмірі 5 000,00 грн; всього до стягнення - 12 966 387,16 грн.

18.07.2022 ПАТ «МТБ Банк» було складено довідку №01/379-0/62, адресовану приватному нотаріусу Іллічовій Н.А., згідно якої станом на 13.04.2022 заборгованість ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 перед Банком становить 12 961 387,16 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом за кредитом у розмірі 12 500 000,00 грн, прострочених процентів за користування кредитними коштами у розмірі 461 387,16 грн. Згідно вказаної довідки станом на 18.07.2022 зобов`язання ТОВ «Граніт-001» щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконані.

19.08.2022 приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. було вчинено виконавчий напис №2372 про звернення стягнення на майно ТОВ «Фінбізнесгруп», передане в заставу ПАТ «МТБ Банк» за договором застави №404 від 15.05.2020, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 у загальному розмірі 12 961 387,16 грн та витрат за здійснення виконавчого напису у розмірі 5 000,00 грн; всього до стягнення - 12 966 387,16 грн.

На підставі заяв ПАТ «МТБ Банк» приватним виконавцем Колечко Д.М. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №69565625, №69567071, №69568625, №69567753 з примусового виконання зазначених вище виконавчих написів. При цьому виконавцем були вжиті заходи примусового виконання зазначених написів, що підтверджується наданими позивачем постановами приватного виконавця.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2025 у справі №916/2980/23 позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» до ТОВ «Граніт-001», ТОВ «Фінбізнесгруп», ОСОБА_1 про солідарне стягнення 18 553 053,83 грн було задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 500 000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 4 940 516,20 грн, судовий збір у розмірі 261 607,74 грн.

Позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» у межах справи №916/2980/23 були обґрунтовані фактом неналежного виконання ТОВ «Граніт-001» зобов`язань за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019, виконання зобов`язань за яким було забезпечено договорами поруки, укладеними між позивачем та іншими двома відповідачами.

За результатами правової оцінки наявних матеріалах справи №916/2980/23 доказів, господарський суд у рішенні від 17.03.2025 дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. При цьому судом була встановлена наявність помилок при здійсненні позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами, що, в тому числі, було підтверджено висновком судового експерта №СЕ-19/116-24/13253-ЕК від 16.12.2024, складеним на виконання ухвали суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Господарським судом було встановлено, що правовідносини щодо забезпечення виконання ТОВ «Фінбізнесгруп» зобов`язань за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019, сторонами якого є ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Граніт-001», виникли на підставі чотирьох договорів застави.

Неналежне виконання ТОВ «Граніт-001» зобов`язань за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 стало підставою для реалізації ПАТ «МТБ Банк» права на задоволення своїх вимог до боржника за рахунок майна позивача, переданого в заставу, в позасудовому порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Водночас, як стверджує ТОВ «Фінбізнесгруп», звернення стягнення на заставне майно було здійснено з порушенням умов договорів застави та чинного законодавства, що є підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 №2654-XII заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

На виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами кредитного договору №К02092//2019 від 24.12.2019, ПАТ «МТБ Банк» було видано ТОВ «Граніт-001» кредитні кошти.

При цьому неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 в подальшому стало підставою для звернення ПАТ «МТБ Банк» з позовними вимогами до суду у межах справи №916/2980/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2025 у справі №916/2980/23 позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» до ТОВ «Граніт-001», ТОВ «Фінбізнесгруп», ОСОБА_1 було задоволено частково шляхом присудження до стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 500 000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 4 940 516,20 грн.

Господарський суд зазначає, що право ПАТ «МТБ Банк» звернути стягнення на предмет застави в рахунок задоволення вимог до боржника не є безумовним та має бути реалізовано з дотриманням як умов договорів застави так і приписів чинного законодавства.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 №1255-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності, довірчої власності чи на праві господарського відання. Відносини щодо рухомого майна, яке належить особі на праві господарського відання, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин щодо рухомого майна, яке належить особі на праві власності.

Враховуючи передання позивачем в заставу ПАТ «МТБ Банк» рухомого майна, тобто транспортних засобів, господарський суд доходить висновку про необхідність застосування Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону.

В матеріалах справи відсутня вимога ПАТ «МТБ Банк», адресована ТОВ «Граніт-001», ТОВ «Фінбізнесгруп» про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, а також докази попередньої реєстрації відповідачем в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Таким чином, у господарського суду відсутня можливість перевірити обставину направлення відповідачем повідомлення з дотриманням вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема, в частині визначення такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону (ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Судом вже було зазначено, що повідомлення ПАТ «МТБ Банк» про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання в матеріалах справи відсутнє, а, отже, перевірити обставину звернення відповідача до ТОВ «Фінбізнесгруп» з вимогою передати предмети обтяження у володіння не вбачається за можливе.

Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Порядок звернення стягнення та реалізації предмета застави визначені у розділах 4 договорів застави №1269 від 24.12.2019, №364 від 28.04.2020, №363 від 28.04.2020, №404 від 15.05.2020, абзацами 3-4 п. 4.6 яких також передбачено можливість звернення стягнення на заставне майно тільки за рішенням суду у випадку не виконання ТОВ «Фінбізнесгруп» обов`язку негайно передати предмети застави у володіння ПАТ «МТБ Банк».

З викладених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи повідомлення ПАТ «МТБ Банк» про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, а також відсутність доказів виконання ТОВ «Фінбізнесгруп» обов`язку із передачі предметів застави у володіння ПАТ «МТБ Банк», передача яких згідно з п. 4.6 договорів застави №1269 від 24.12.2019, №364 від 28.04.2020, №363 від 28.04.2020, №404 від 15.05.2020 та положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є необхідною умовою для застосування позасудового способу звернення стягнення, господарський суд доходить висновку про відсутність у відповідача правових підстав для застосування позасудового способу для задоволення своїх вимог.

Незважаючи на відсутність доказів передачі предметів застави у володіння ПАТ «МТБ Банк», останнім було застосовано такий позасудовий спосіб звернення стягнення на майно як звернення стягнення на підставі виконавчих написів нотаріуса №1959 від 08.07.2022, №1960 від 08.07.2022, №1961 від 08.07.2022, №2372 від 19.08.2022.

В силу приписів ст.87, ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц зазначила, що для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у спорі щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення такого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок).

Згідно з п. 3.1 глави 16 Порядку (в редакції чинній на дати вчинення спірних написів), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (зі змінами) для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами надаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання ( пунктом 1-1). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок від 07.07.2022, 18.07.2022, виданих ПАТ «МТБ Банк», заборгованість ТОВ «Граніт-001» за кредитним договором №К02092//2019 від 24.12.2019 перед Банком станом на 13.04.2022 становила 12 961 387,16 грн, з якої 12 500 000,00 грн - заборгованість за основним боргом за кредитом, 461 387,16 грн - заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 461 387,16 грн.

Водночас у межах справи №916/2980/23 ПАТ «МТБ Банк» було заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 500 000,00 грн, відсотки у розмірі 5 591 666,67 грн, прострочені відсотки у розмірі 461 387,16 грн.

Таким чином, сума заборгованості за кредитом та простроченими відсотками згідно виконавчих написів та згідно позовних вимог ПАТ «МТБ Банк» у межах справи №916/2980/23 є однаковими. Проте під час вирішення спору №916/2980/23 судом були встановлені преюдиційні для вирішення даного спору обставини - наявність помилок при здійсненні позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту, оскільки його розмір мав бути більшим; розрахунок Банку заборгованості за процентами був значно більшим ніж встановлено експертною установою.

З викладених обставин, враховуючи наявність помилок у розрахунку заборгованості, складеному ПАТ «МТБ Банк», що було встановлено судом у рішенні від 17.03.2025 у справі №916/2980/23, господарський суд доходить висновку про вчинення спірних виконавчих написів за наявності спору щодо розміру заборгованості як такої.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого ТОВ «Фінбізнесгруп» позову до ПАТ «МТБ Банк» шляхом визнання виконавчих написів №1959 від 08.07.2022, №1960 від 08.07.2022, №1961 від 08.07.2022, №2372 від 19.08.2022 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із застосуванням відповідачем позасудового способу звернення стягнення на майно незважаючи на відсутність доказів виконання ТОВ «Фінбізнесгруп» обов`язку із передачі предметів застави у володіння ПАТ «МТБ Банк», а також вчинення спірних виконавчих написів за наявності спору щодо розміру заборгованості як такої.

Водночас доводи ТОВ «Фінбізнесгруп» про стягнення на підставі виконавчих написів заборгованості, яка не була забезпечена договорами застави, у зв`язку з відсутністю у договорах застави умов про забезпечення зобов`язань боржника за окремими траншами, господарським судом відхиляється, оскільки звернення стягнення було здійснено в межах встановленого боржнику ліміту кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (в редакції чинній на дату вчинення спірних написів), при вчиненні нотаріальної дії нотаріус перевіряє факт застосування санкцій, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції», рішення про застосування яких прийняте Радою національної безпеки і оборони України та введено в дію указом Президента України, до фізичних або юридичних осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії. У разі встановлення факту застосування санкцій, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції», до фізичних або юридичних осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат».

Оскільки спірні виконавчі написи були вчинені за заявою ПАТ «МТБ Банк», щодо якого санкції застосовані не були, підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій з наведених мотивів у нотаріуса були відсутні. Застосування до ТОВ «Фінбізнесгруп» санкції згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не є підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій за заявою ПАТ «МТБ Банк».

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» позову шляхом визнання виконавчих написів №1959 від 08.07.2022, №1960 від 08.07.2022, №1961 від 08.07.2022, №2372 від 19.08.2022 такими, що не підлягають виконанню.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи ч. 7 ст. 145 ГПК України).

Враховуючи задоволення заявленого позивачем позову, підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 28.07.2023 у справі №916/3270/23, відсутні.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову покладаються судом на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 145, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис від 08.07.2022 № 1959, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» /65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302; ідентифікаційний код 43115478/ на користь публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» /68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; ідентифікаційний код 21650966/ таким, що не підлягає виконанню.

3. Визнати виконавчий напис від 08.07.2022 № 1960, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» /65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302; ідентифікаційний код 43115478/ на користь публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» /68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; ідентифікаційний код 21650966/ таким, що не підлягає виконанню.

4. Визнати виконавчий напис від 08.07.2022 № 1961, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» /65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302; ідентифікаційний код 43115478/ на користь публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» /68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; ідентифікаційний код 21650966/ таким, що не підлягає виконанню.

5. Визнати виконавчий напис від 19.08.2022 № 2372, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю ««Фінбізнесгруп» /65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302; ідентифікаційний код 43115478/ на користь публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» /68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; ідентифікаційний код 21650966/ таким, що не підлягає виконанню.

6. Стягнути з публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» /68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; ідентифікаційний код 21650966/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» /65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302; ідентифікаційний код 43115478/ судовий збір у розмірі 12 078,00 грн /дванадцять тисяч сімдесят вісім грн 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення у зв`язку зі значним навантаженням складено 31 липня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна