СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

25 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/906/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.

розглянувши апеляційну скаргу СТОВ "Денисівка" (вх. № 1506П/1) на ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024 у справі № 917/906/24 (повний текст яких складено та підписано у приміщенні господарського суду Полтавської області суддею О.О. Ореховською 28.06.2024, 03.12.2024 відповідно)

за заявою Приватного підприємства "Фратрія", вул. Білоуська, буд. 12, с. Абазівка, Полтавський район, Полтавська область, 38715;

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівка", с. Денисівка, Оржицький район, Полтавська область, 37732;

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/906/24, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівка", с. Денисівка, Оржицький район, Полтавська область, 37732; .

Визнано кредиторські вимоги Приватного підприємства "Фратрія", вул. Білоуська, буд. 12, с. Абазівка, Полтавський район, Полтавська область, 38715; у розмірі 231 867, 74 грн., з яких: 150 000, 00 грн основного боргу та 81 867, 74 грн. інфляційного збільшення.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 у справі № 917/906/24 визнано грошові вимоги Колективного підприємства Кобеляцького малого підприємства Спеціалізованої пересувної механізованої колони (вул. Дружби, м. Кобеляки, Полтавська область, 39200; ) в сумі 450 000,00грн основного боргу та 6 056,00грн витрат по сплаті судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника.

Не погодившись з вищезазначеними ухвалами до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось СТОВ "Денисівка", в якій просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 в частині визнання грошових вимог Приватного підприємства «ФРАТРІЯ» (Код ) у розмірі 231 867, 74 грн. до СТОВ «ДЕНИСІВКА» (Код ) поновивши розгляд даних вимог;

- скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 в частині визнання грошових вимог Колективного підприємства Кобеляцького малого підприємства Спеціалізованої пересувної механізованої колони (Код ) у розмірі 450 000, 00 грн. основного боргу та 6056, 00 грн. до СТОВ «ДЕНИСІВКА» (Код ) поновивши розгляд даних вимог;

Одночасно апелянт просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 в частині визнання кредиторських вимог Приватного підприємства «ФРАТРІЯ» (Код ) у розмірі 231 867, 74 грн. до СТОВ «ДЕНИСІВКА» (Код ). В обґрунтування клопотання про поновлення цього строку апелянт зазначив про відсутність інформації у апелянта про розгляд даної справи;

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 в частині визнання кредиторських вимог Колективного підприємства Кобеляцького малого підприємства Спеціалізованої пересувної механізованої колони (Код ) у розмірі 450 000, 00 грн. основного боргу та 6056, 00 грн. витрат по сплаті судового збору до СТОВ "Денисівка" (Код ).

В обґрунтування клопотання про поновлення цього строку апелянт зазначив, що він, не оскаржував дану ухвалу в апеляційному порядку, оскільки був певний, що в ході слідства у кримінальному провадженні буде вилучений договір та первинна бухгалтерська документація, що лягли в основу вимог кредитора, дані документи будуть досліджені відповідної експертною установою з метою перевірки справжності підпису Горба О.І., як директора СТОВ "Денисівка", в наслідок чого виникнуть підстави для скасування вимог КМП Спеціалізованої пересувної механізованої колони, однак через відсутність даних документів в архіві підприємства, їх оригінали не вдалось отримати слідчим та направити на експертне дослідження. Виходячи з вище вказаного, вважає, що наявні вагомі підстави для поновлення строку на оскарження даної ухвали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2025 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/906/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги СТОВ "Денисівка" (вх. № 1506П/1) на ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024, 03.06.2025 у справі № 917/906/24 до надходження матеріалів справи.

14.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 апеляційну скаргу СТОВ "Денисівка" (вх. № 1506П/1) на ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024, 03.06.2025 у справі № 917/906/24 залишено без руху.

Встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- надати суду клопотання (заяву), в якому зазначити інші підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду апеляційної інстанції щодо оскарження ухвал господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024 у справі № 917/906/24;

- надати суду докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Роз`яснено апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 роз`єднано апеляційні вимоги СТОВ "Денисівка" за апеляційною скаргою (вх. № 1506П/1) у справі № 917/906/24, виділено в окремі апеляційні провадження вимоги СТОВ "Денисівка" за апеляційною скаргою (вх. № 1506ПХ) у справі № 917/906/24, а саме в частинах: скасування ухвал господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024 у справі № 917/906/24, скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі № 917/906/24.

21.07.2025, в межах встановленого строку, до суду апеляційної інстанції на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 скаржником надіслано заяву, додатками до якої є докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Надаючи додаткове обґрунтування щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження ухвал господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024 у справі № 917/906/24, заявник вказує на те, що СТОВ «ДЕНИСІВКА» в останні роки своєї діяльності не має в штаті жодної іншої посадової особи окрім директора ОСОБА_1 , це пов`язано з тим що Товариство не веде активної господарської діяльності, в нього відсутні офісні приміщення за зареєстрованою в єдиному державному реєстрі фізичних та юридичних осіб-підприємців адресою. СТОВ «ДЕНИСІВКА» до 2025 року не мало зареєстрованого кабінету в системі «Електронного суду», відповідно про сам факт розгляду справи стороні божника стало відомо випадково восени 2024 року, до цього жодного процесуального документа в рамках даної справи про банкротство СТОВ «ДЕНИСІВКА» не отримувало. Також зазначає, що директор СТОВ «ДЕНИСІВКА» Горб О.І. має значні проблеми зі здоров`ям оскільки є особою з другою групою інвалідності, у зв`язку з цим він потребує системного оздоровлення за межами України. Факт наявності загального захворювання та присвоєння Горбу О.І. другої групи інвалідності довічно підтверджує пенсійне посвідчення особи з інвалідністю Серія АЛЛ № 291509. Факт системного та вимушеного виїзду з оздоровчою метою Горба О.І. за межі України підтверджують відомості паспорта громадянина України для виїзду за кордон, останнього, зокрема в період червня 2024 року, коли була винесена ухвал суду від 18.06.2024 про визнання кредиторських вимог ПП «ФРАТРІЯ». Таким чином, на його думку, має місце несвоєчасне отримання СТОВ «ДЕНИСІВКА» вище згаданих ухвал суду, зокрема у зв`язку з перебуванням директора Товариства Горба О.І. за межами України, що зумовило пропуск строку на їх оскарження. Факт відсутності належного та своєчасного повідомлення боржника про винесені судом рішення слугує поважними причинами для пропуску строку на подачу даної апеляційної скарги.

Надаючи оцінку вказаним твердженням заявника апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнята місцевим господарським судом 18.06.2024, повний текст оскаржуваної ухвали складено та підписано 28.06.2024, а отже, строк подання апеляційної скарги згідно вимог ч.1 ст. 256 ГПК України сплив 08.07.2024.

Також з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про визнання грошових вимог Колективного підприємства Кобеляцького малого підприємства Спеціалізованої пересувної механізованої колони прийнята місцевим господарським судом 19.11.2024, повний текст оскаржуваної ухвали складено та підписано 03.12.2024, а отже, строк подання апеляційної скарги згідно вимог ч.1 ст. 256 ГПК України сплив 13.12.2024.

Скаржник звернувся з апеляційною скаргою 27.06.2025, що підтверджується відомостями з офіційного сайту АТ «Укрпошта», отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого ч.1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвал суду першої інстанції.

Пунктом 1 частини 2 статті 256 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Колегія суддів зазначає, що викладені у заяві про поновлення строку доводи, є частково аналогічними тим, що вже були визнані судом необґрунтованими з посиланням на ч. 3 ст. 256 ГПК України.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що при зверненні до суду із заявою про поновлення строку апелянтом не зазначено будь-яких інших обґрунтувань та доказів стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, за виключенням того, що апелянт стверджує, що пропуск строку на апеляційне оскарження стався через те, що СТОВ «ДЕНИСІВКА» в останні роки своєї діяльності не має в штаті жодної іншої посадової особи окрім директора ОСОБА_1 , а він має значні проблеми зі здоров`ям оскільки є особою з другою групою інвалідності, у зв`язку з цим він потребує системного оздоровлення за межами України. Факт системного та вимушеного виїзду з оздоровчою метою Горба О.І. за межі України підтверджують відомості паспорта громадянина України для виїзду за кордон, останнього, зокрема в період червня 2024 року, коли була винесена ухвал суду від 18.06.2024 про визнання кредиторських вимог ПП «ФРАТРІЯ».

Суд бере до уваги, що необхідною передумовою здійснення стороною права апеляційного оскарження є обізнаність зі змістом рішення (ухвали) суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про його перегляд в апеляційному порядку.

При цьому, в даному випадку стороною у справі є саме СТОВ "Денисівка", як юридична особа, а не директор СТОВ "Денисівка".

Судова колегія наголошує, що відсутність в штаті жодної іншої посадової особи окрім директора ОСОБА_1 , не є тією поважною причиною, з якою закон пов`язує можливість відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги після спливу передбаченого законом строку.

Сам апелянт в клопотанні про поновлення строку зазначає, що про факт розгляду справи стороні божника стало відомо випадково восени 2024 року.

В свою чергу, суд зазначає, що апелянт не був позбавлений можливості звернутись з апеляційною скаргою в строк, передбачений для апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції, чого ним зроблено не було.

Так, колегія суддів зазначає, що спосіб реалізації прав особи, яка звернулась з апеляційною скаргою носять виключно суб`єктивний характер. Особа, що звернулась з апеляційною скаргою, несе усі ризики, пов`язані із дотримання вимог процесуального законодавства стосовно подачі апеляційної скарги та оформлення її змісту.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 13.03.2018 у справі "Кузнецов та інші проти Росії" суд підкреслив, що особи, які оскаржують рішення поза межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, забезпечує оперативність судочинства, виступає дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на недопущення зловживання процесуальними правами.

Апелянт не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги не мало суб`єктивного характеру, тобто не залежало від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку заявника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Таким чином, викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження судова колегія не розцінює як такі, що об`єктивно перешкоджали апелянту вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою, а тому не може визнати їх поважними.

За положеннями статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому відповідно до прецедентної практики Суду право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії").

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" звернув увагу, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

З викладеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на судове рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначені в ГПК України вимоги до заявника при зверненні до суду дотримуватись строку на апеляційне оскарження (ст. 256 ГПК України). Невиконання ж заявником вимог процесуального законодавства, зокрема, щодо подання апеляційної скарги у визначений ГПК України строк, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України. (Такі висновки викладені постанові Верховного Суду від 06.06.2023 у справі № 922/3604/21).

З огляду на викладене, апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивних та непереборних обставин, які завадили скаржнику скористатися правом на апеляційне оскарження, та могли би бути визнані судом поважними

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою СТОВ "Денисівка" (вх. № 1506П/1) на ухвали господарського суду Полтавської області від 18.06.2024, 19.11.2024 у справі № 917/906/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко