РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2025Справа № 910/15032/24

За позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України
до Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 72739,72 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 72739,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Моторне (транспортне) страхове бюро України внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатило регламентну виплату власнику автомобіля Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" отримано право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки ДТП сталася з вини працівника Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (який керував автомобілем Краз, державний номер НОМЕР_2 , та в момент ДТП знаходився при виконанні своїх трудових обов`язків), позивач, посилаючись на положення ст.1172 Цивільного кодексу України вказує, що обов`язок з відшкодування шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/15032/24; залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження у справі №910/15032/24 була вручена відповідачу 11.12.2024, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 в порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" належним чином засвідчені копії: свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу "Краз", номерний знак НОМЕР_3 ; наказу про призначення на посаду ОСОБА_1 в Дочірньому підприємстві "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; трудової книжки ОСОБА_1 ; за наявності - наказу про звільнення ОСОБА_1 ; відомості про займані ОСОБА_1 посади та стаж його роботи в Дочірньому підприємстві "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

07.03.2025 від відповідача надійшли документи на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Відзиву на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалась.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 о 09 годині 00 хвилин на 54 км+850 м а/д Київ-Ковель сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Краз, державний номер НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно, скоїв аварійну ситуацію автомобілю Toyota, державний номер НОМЕР_1 , а саме змусив іншого учасника дорожнього руху змінювати напрямок руху.

Внаслідок ДТП автомобіль Toyota, державний номер НОМЕР_1 , зазнав пошкоджень.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Бородянського районного суду Київської області від 03.03.2023 у справі №939/1782/22.

Як свідчать матеріали справи, станом на 30.11.2022 (дата ДТП) цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Краз, державний номер НОМЕР_2 , застраховано не було.

У зв`язку із цим потерпілий - ОСОБА_2 , як власник пошкодженого транспортного засобу - автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1 (що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ), звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 30.11.2022 в порядку п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до звіту №0812 від 08.12.2022 про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем - Фізичною особою-підприємцем Кохан Оксаною Анатоліївною, вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ), завдана власнику автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1 , становить 77575,88 грн.

На підставі наказу №3/5315 від 22.03.2023 (номер справи 88436) позивач, виконуючи свої зобов`язання згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинним на час виникнення спірних правовідносин), виплатив потерпілому страхове відшкодування (регламентну виплату) у розмірі 72739,72 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №824851 від 27.03.2023.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала транспортним засобом Краз, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи та не оспорено відповідачем, транспортний засіб Краз, державний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності Дочірньому підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а ОСОБА_1 є працівником відповідача, який в момент ДТП знаходився під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відтак, саме відповідач є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1 , у ДТП.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем заперечень проти позову не наведено, доказів здійснення відшкодування завданої шкоди в порядку регресу не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відшкодування у розмірі 72739,72 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (08502, Україна, Фастівський р-н, Київська обл., місто Фастів, вулиця Андрія Шептицького, будинок, 15, ідентифікаційний код 03445665) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, ідентифікаційний код 21647131) грошові кошти у розмірі 72739 (сімдесят дві тисячі сімсот тридцять дев`ять) грн 72 коп. та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова