ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/565/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

розглядаючи справу за позовом

Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської міської ради

до Приватного підприємства "Полісся-Буд"

про стягнення 2 801 282,76 грн

за участю представників сторін:

прокурор: Ільченко П.Л. - посвід. № 071249 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської міської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Полісся-Буд" 2 801 282,76грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно дозволу на виконання будівельних робіт від 09.08.2018 №ЖТ 24 у період з 27.08.2018 по 29.07.2021 відповідач здійснив будівництво об`єкта: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою: 10001, Житомирська обл., м.Житомир, майдан Мистецькі Ворота 9, 10", проте договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту з Житомирською міською радою не уклав та, відповідно, грошові кошти до бюджету не сплатив.

В якості правових підстав прокурор посилається, зокрема, на ст. 83, 1212 Цивільного кодексу України, Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні".

Ухвалою суду від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на "05" червня 2025 р. о 10:30.

22.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого просить суд залишити позов прокурора без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст.226 ГПК України або відмовити прокурору в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, якщо суд не знайде підстав для залишення позову без розгляду.

02.06.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення з додатками, відповідно до яких просить позовні вимоги прокурора задовольнити.

04.06.2025 через систему "Електронний суд" від прокурора Житомирської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд продовжити Житомирській окружній прокуратурі строк на подання відповіді на відзив до 03.06.2025 у зв`язку з несвоєчасним отриманням відзиву.

04.06.2025 суд отримав від Керівника Житомирської окружної прокуратури заяву про виправлення описки, в частині "продовжити Житомирській окружній прокуратурі строк на подання відповіді на відзив до 03.06.2025" просить вважати вірним твердження "продовжити Житомирській окружній прокуратурі строк на подання відповіді на відзив до 04.06.2025"

Ухвалою від 05.06.2025 суд, продовжив прокурору строк на подання відповіді на відзив та відклав підготовче засідання на 26.06.2025 о 15:00.

У зв`язку з перебуванням судді Шніт А.В. у відпустці, підготовче засідання 26.06.2025 о 15:00 не відбулося.

Ухвалою суду від 03.07.2025 призначено підготовче засідання на "24" липня 2025 р. о 12:00.

24.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо відкладення розгляду справи, надав пояснення щодо клопотання відповідача про залишення без розгляду позову прокурора, що висвітлене у відзиві.

Заслухавши прокурора, суд зазначає, що відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Положеннями ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, з врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.

Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у справі №905/803/18 в постанові від 26.02.2019.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 прокурори вправі звертатись до суду з позовами в інтересах держави в особі органів державної влади.

Згідно із вимогами п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № З-рп/99 під поняттям "орган", уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 сформульовано правові висновки про застосування ст.23 Закону України "Про прокуратуру" в поєднанні з нормами процесуального законодавства щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді, згідно з яким:

- прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: - орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; - орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;

- прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: - відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

У справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, вирішила виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п.80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

За змістом ч.1 ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч.1, 4 ст.61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів (підп. 2 п."а" ч.1 ст.27 цього ж Закону).

Відповідачем закінчено будівництво об`єкту у липні 2021 року із отриманням сертифікату від 10.09.2021 № ЖТ63 (згідно з актом готовності об`єкта від 12.08.2021).

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту з Житомирською міською радою відповідач не уклав та, відповідно, грошові кошти до бюджету не сплатив.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Житомирська міська рада.

Житомирська міська рада, як компетентний Орган, яка повинна була знати про даний факт , мала повноваження для захисту таких інтересів, відповідних заходів не вживала.

При цьому, відповідно до ст.18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

У матеріалах справи наявне повідомлення Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури від 06.06.2024 про намір звернення до суду, адресоване Житомирській міській раді (а.с.11).

Згідно відповіді Житомирської міської ради від 16.08.2024 встановлено, що позов до суду про примусове стягнення коштів нею не подавався (а.с.12).

Таким чином, прокурором дотримано порядок, передбачений ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та підтверджено, що Житомирська міська рада протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулася до суду з позовом, і це є достатнім аргументом для підтвердження її бездіяльності.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з вказаним позовом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі №925/1214/19 зазначено, що за своєю правовою природою залишення позову без розгляду, що унормовано статтею 226 Господарського процесуального кодексу України, є відмовою суду розглянути звернення особи про захист її порушеного права (позов) внаслідок визначених указаною статтею недоліків або дій цієї особи. Наведений у статті 226 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав для залишення позову без розгляду є вичерпним.

Зокрема, згідно з п.2 ч.2 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

У випадку, якщо суд встановить, що визначений прокурором позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто, відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, це матиме процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову, а не залишення позову прокурора без розгляду на підставі положень пункту 2 частині 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову прокурора без розгляду, викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№6522/25 від 22.05.2025).

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду (ч.3 ст.177 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Положеннями ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

З метою дотримання принципів змагальності і реалізації процесуальних прав та обов`язків сторін у справі, також, враховуючи неявку представників позивача та відповідача, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на підставі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та відкласти підготовче засідання.

Окрім того, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд надає можливість представнику відповідача брати участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. 182, 183, 197, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову прокурора без розгляду, викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№6522/25 від 22.05.2025).

2. Продовжити строк підготовчого провадження.

3. Відкласти підготовче засідання на "12" серпня 2025 р. о 12:30 Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Житомирської області за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65 в залі судових засідань № 101

Відеоконференція буде здійснюватися за допомогою програмного забезпечення за посиланням в мережі Інтернет: https://vkz.court.gov.ua/.

3. Попередити представника відповідача, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву; використовувані учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку (ч. 5, 8 ст.197 ГПК України).

4. Прокурору, позивачу надати:

- для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- довідку про заборгованість відповідача на день судового розгляду справи в межах заявлених позовних вимог; у разі здійснення відповідачем часткового чи повного розрахунку по заявленій сумі боргу - надати відповідні докази;

- інші докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини (за наявності).

5. Сторонам подання доказів по справі здійснювати відповідно до ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

6. При направленні у судове засідання уповноважених представників, останнім мати при собі відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

7. Рекомендувати учасникам судового процесу:

- брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст.197 ГПК України (за умови наявності у суді відповідної технічної можливості на дату їх проведення);

- надавати процесуальні документи до суду через підсистему Електронний суд: https://id.court.gov.ua/; офіційну електронну адресу суду: ;

- вказувати у процесуальних документах актуальні електронні адреси, в тому числі своїх представників, а також актуальні мобільні номери телефонів та найбільш зручний месенджер;

- подавати окремо оформленими документами заяви (клопотання) з кожного процесуального питання (ст.169, 170 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та не може бути оскаржена.

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1 - Житомирській окружній прокуратурі в кабінет "Електронного суду"

2- Житомирській обласній прокуратурі на електронну адресу:

3 - позивачу в кабінет "Електронного суду"

4 - відповідачу в кабінет "Електронного суду"