ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/884/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі" АТ "Черкасиобленерго" до Фізичної особи-підприємця Котляренка Олега Олексійовича про стягнення 595933,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. 25.07.2025 Акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (адреса місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі" АТ "Черкасиобленерго" (адреса місцезнаходження: 18031, м. Черкаси, вул. Надпільна, 51) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Котляренка Олега Олексійовича (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

2. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача стягнути вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

3. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує самовільне підключення відповідачем електроустановки до електричної мережі оператора системи розподілу, внаслідок чого електролічильник не врахував відповідачу у повному обсязі спожиту електричну енергію.

4. Відповідачем за позовом є фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності.

5. З урахуванням предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин та суб`єктного складу учасників спору суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження у справі.

6. Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист (абзаци восьмий, тринадцятий-п`ятнадцятий пункту 3, абзац третій пункту 4 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) від 7 травня 2002 року № 8-рп/200).

7. Отже кожна особа, яка вважає своє право порушеним, може звернутися за судовим захистом свого права у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України.

8. Акціонерне товариство "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі" АТ "Черкасиобленерго" має право звернутися за судовим захистом його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України в залежності від змісту та характеру його порушення та суб`єктів, що порушили таке право.

9. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина 1 статті 8 Конституції України).

10. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

11. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

12. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

13. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності спору.

14. Частиною першою статті 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

15. Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

16. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ

17. Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

18. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 3 Господарського кодексу України як господарську діяльність у цьому Кодексі розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

19. Відповідно до частини 1 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

20. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (частина 2 статті 55 Господарського кодексу України

21. Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

22. Здійснюючи підприємницьку діяльність, підприємець, зокрема, самостійно формує програму діяльності, обирає постачальників та споживачів продукції, що виробляється, залучає матеріально-технічні, фінансові та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлює ціни на продукцію та послуги відповідно до закону (стаття 44 Господарського кодексу України).

23. Розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин врегульовано статтею 4 Господарського кодексу України, за змістом якої не є предметом регулювання цього Кодексу: майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України; земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини щодо використання й охорони рослинного і тваринного світу, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря; трудові відносини; фінансові відносини за участі суб`єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів; адміністративні та інші відносини управління за участі суб`єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб`єкта господарювання; відносини за участю суб`єктів господарювання, що виникають у процесі виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

24. Відповідно до частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

25. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

26. Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (частина 1 статті 24 Цивільного кодексу України). Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. (частина перша статті 24 Цивільного кодексу України).

27. Відповідно до частини 3 статті 26 Цивільного кодексу України фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

28. Отже, особливістю правового статусу людини є її здатність бути учасником цивільних відносин в силу її цивільної правоздатності, а здійснюючи підприємницьку діяльність бути учасником господарських відносин, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків) у зв`язку з реєстрацією відповідно до закону як підприємець.

29. Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 Цивільного кодексу України, за змістом якої право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

30. У сфері суспільного виробництва між суб`єктами господарювання у зв`язку з реалізацією господарської компетенції (сукупність господарських прав та обов`язків) спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, виникають господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини, об`єктом яких є господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

31. Господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку є підприємництвом.

32. Підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

33. Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

34. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

35. Отже, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

36. Предметом позову Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» є майнова вимога до Котляренка Олега Олексійовича стягнути вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

37. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує самовільне підключення відповідачем електроустановки до електричної мережі оператора системи розподілу, внаслідок чого електролічильник не врахував відповідачу у повному обсязі спожиту електричну енергію.

38. Передумовою виникнення спору є укладення 23.11.2011 між Акціонерним товариством «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» та Фізичною особою-підприємцем Котляренко Олегом Олексійовичем договору про постачання електричної енергії №840.

39. З 01.01.2019 відносини сторін врегульовані договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 , у зв`язку з приєднанням Котляренко Олегом Олексійовичем 23.01.2019 до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.12.2018.

40. Причиною виникнення спору є виявлення позивачем 03.09.2024 ознак порушення відповідачем правил обліку електричної енергії.

41. Котляренко Олег Олексійович припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення. 05.02.2015 до Єдиного державного реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Котляренка О.О.

42. Частиною 9 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

43. Однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

44. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18, від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18, провадження № 14-460цс19, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року у справі №724/38/18, провадження № 61-45804св18).

45. На момент укладення сторонами публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (2019) та у період, у якому позивач виявив порушення відповідачем правил обліку електричної енергії (2024), відповідач суб`єктом підприємницької діяльності не був та господарської діяльності не здійснював.

46. Спір між сторонами виник не у зв`язку зі здійсненням відповідачем господарської діяльності та не пов`язаний із правовідносинами між суб`єктами господарювання, а обґрунтовується порушенням відповідачем фізичною особою правил обліку електричної енергії.

47. Між сторонами виникли цивільні правовідносини, пов`язані із наданням послуг з розподілу електричної енергії, що не ґрунтується на зобов`язальних правовідносинах між суб`єктами господарювання.

48. Предмет спору не пов`язаний із здійсненням господарської діяльності, а лише обмежується обов`язком споживача дотримуватися правил обліку електричної енергії та сплачувати за спожиту електричну енергію.

49. Відповідно частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

50. За характером спірних правовідносин та суб`єктним складом учасників спір між сторонами не підвідомчий господарському суду. Спір між сторонами виник з цивільних правовідносин та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

51. Відповідно до пункту 1 частини першої та частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

52. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

53. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі" до ОСОБА_1 .

54. Суд роз`яснює Акціонерному товариству "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі", що спір між сторонами підвідомчий місцевому загальному суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю такого спору.

Керуючись статтями 175, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаські районні енергетичні мережі" до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду протягом 10 днів з дня її складення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя А.І. Гладун