СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Харків Справа № 922/62/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.

від позивача: Здоровко С.Ф., довіреність від 06.02.2024;

від відповідача: не з`явилися;

від третьої особи-1 (апелянт): не з`явилися;

від третьої особи-2: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мартіросової Ельзи Михайлівни, м. Харків (вх. № 1253 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 (повне рішення складено 06.05.2025) у справі № 922/62/25 (суддя Шарко Л.В.),

за позовом Акціонерного товариства "Східно-український банк "Грант", м. Харків,

до Приватного акціонерного товариства "Поліграфсервіс", м. Харків,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1) Фізичної особи-підприємця Мартіросової Ельзи Михайлівни, м. Харків,

2) Фізичної особи-підприємця Захаряна Юрія Імрановича, м. Харків,

про звернення стягнення на предмет іпотек

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Акціонерне товариство "Східно-український банк "Грант" (далі - АТ "Східно-український банк "Грант") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Поліграфсервіс" (далі ПрАТ "Поліграфсервіс"), в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю літерою "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., яка розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Селянська, 124, що належить іпотекодавцю ПрАТ "Поліграфсервіс" (юридична адреса: 61012, м. Харків, вул. Червоні ряди, 14, ) на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 30.12.2010 по справі №29/408-10, що набрало законної сили 11.01.2011; право власності на яку зареєстровано за ПрАТ "Поліграфсервіс" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.02.2011 згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 23.02.2011 за реєстраційним номером: 714007, номер запису: 4229 в книзі: 1, номер витягу: 29099438; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2015, номер запису про право власності: 10344089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за іпотечним договором нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.07.2015 за реєстровим №1380, договором №1 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 31.01.2017 за реєстровим №197, договором № 2 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 12.02.2020 за реєстровим №256, договором №3 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.04.2021 за реєстровим № 617, договором № 4 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 20.12.2021 за реєстровим №2594, шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", в рахунок погашення перед АТ "Східно-Український банк "Грант" заборгованості:

- Фізичної особи-підприємця Мартіросової Ельзи Михайлівни (далі ФОП Мартіросова Е.М.) за кредитним договором №2 від 12.01.2012 з додатковими угодами: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 24.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021 у загальному розмірі 98293,91 євро, з яких: 83840,00 євро - заборгованість за кредитом, 14453,91 євро - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом;

- Фізичної особи-підприємця Захаряна Юрія Імрановича (далі ФОП Захарян Ю.І.) за кредитним договором №6 від 12.01.2012 з додатковими угодами: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 25.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021 у загальному розмірі - 283732,46 євро, з яких: 231400,00 євро - заборгованість за кредитом, 52332,46 євро - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позичальники - ФОП Мартіросова Е.М. та ФОП Захарян Ю.І. належним чином не виконали свої зобов`язання за кредитними договорами №2 від 12.01.2012 та №6 від 12.01.2012 щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом), виконання яких забезпечено іпотечним договором нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015 (майнового поручителя - ПрАТ "Поліграфсервіс"), що призвело до виникнення заборгованості, яку не було сплачено ані позичальниками, ані іпотекодавцем, а відтак позивач просить задовольнити його вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю літ. "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю ПрАТ "Поліграфсервіс"

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/62/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ФОП Мартіросову Е.М. та ФОП Захаряна Ю.І.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 позовні вимоги задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю літ. "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., яка розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Селянська, номер: 124 (сто двадцять чотири), що належить іпотекодавцю ПрАТ "Поліграфсервіс" (61012, м. Харків, вул. Червоні ряди, буд. 14, код за ) на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 30.12.2010 по справі №29/408-10 (вх. №11181/5-29), що набрало законної сили 11.01.2011; право власності на яку зареєстровано за ПрАТ "Поліграфсервіс" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.02.2011 згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 23.02.2011 за реєстраційним номером: 714007, номер запису: 4229 в книзі: 1, номер витягу: 29099438; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2015, номер запису про право власності: 10344089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за іпотечним договором нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.07. 2015 за реєстровим №1380, договором № 1 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 31.01.2017 за реєстровим №197, договором №2 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 12.02.2020 за реєстровим № 256, договором № 3 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.04.2021 за реєстровим №617, договором №4 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 20.12.2021 за реєстровим № 2594, - шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", в рахунок погашення перед АТ "Східно-український банк "Грант" (61001, м. Харків, вул. Данилевського, буд. 19, ) заборгованості:

- ФОП Мартіросової Е.М. за кредитним договором №2 від 12.01.2012 з додатковими угодами: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 24.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021 у загальному розмірі 98293,91 євро, з яких: 83840,00 євро - заборгованість за кредитом, 14453,91 євро - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом;

- ФОП Захаряна Ю.І. за кредитним договором №6 від 12.01.2012 з додатковими угодами: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 25.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021 у загальному розмірі - 283732,46 євро, з яких: 231400,00 євро - заборгованість за кредитом, 52332,46 євро заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.

Стягнуто з ПрАТ "Поліграфсервіс" на користь АТ "Східно-український банк "Грант" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 199084,03грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з непогашенням позичальниками (третіми особами) заборгованості за кредитними договорами позивач набув право на звернення стягнення на майно іпотекодавця (відповідача) за іпотечним договором нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015. Оскільки протилежного відповідачем і третіми особами не доведено, а судом не встановлено, тому позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо способу та ціни реалізації предмета іпотеки, суд дійшов висновку про необхідність їх встановлення шляхом продажу на електронному аукціоні на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, третя особа-1 - ФОП Мартіросова Е.М. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю; судові витрати просить покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржниця посилається на незаконність та необґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав:

- умовами укладених між сторонами кредитних договорів погоджено, що в забезпечення виконання зобов`язань сторонами укладається договір іпотеки нерухомого майна від №1/2/3/1юр від 12.01.2012, однак позивачем до матеріалів справи було долучено, а судом першої інстанції при розгляді справи враховано договір іпотеки нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015, про який ані в тексті кредитних договорів, ані в інших додаткових угодах не було зазначено;

- судом першої інстанції встановлено, що 12.02.2012 Банком на підставі заявки №1 було видано позичальнику (ФОП Мартіросовій Е.М.) кредитні кошти в сумі 157000 євро, однак надані позивачем докази свідчать, що така заявка подавалась та кошти видавалися саме 12.01.2012, що свідчить про поверхневе дослідження судом обставин справи і без належного та об`єктивного надання оцінки всім наявним у справі доказам;

- крім того, відповідно до умов кредитного договору позичальнику було відкрито три рахунки (для сплати кредитних коштів, нарахованих та прострочених відсотків за користування кредитом), натомість позивачем до матеріалів справи долучено заявку №1 від 12.01.2012 на видачу 157000,00 євро на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який Мартіросовій Е.М. не відкривався в рамках кредитного договору (не вказаний у кредитному договорі №2 від 12.01.2012);

- позичальники (треті особи) не отримували та не могли отримувати від Банку письмові вимоги про усунення порушення від 12.02.2024, оскільки з 2022 року перебувають за кордоном, що підтверджується відмітками в їх закордонних паспортах; крім того, іпотекодавець (відповідач) також не міг отримати таке повідомлення, оскільки в графі "отримувач" зазначено фізичну особу Гукасян Р.А., а не ПрАТ "Поліграфсервіс";

- з огляду на наведене, скаржниця вважає, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, тоді як судом першої інстанції безпідставно визнано ці обставини встановленими, а тому підстави для задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Стойка О.В..

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 апеляційну скаргу ФОП Мартіросової Е.М. на рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати суду докази сплати судового збору у сумі 373282,85грн.

У строк, визначений судом, скаржниця надіслала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків (вх. №7629 Х/2 від 16.06.2025), до якої додано платіжне доручення про сплату АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 16.06.2025 на суму 373282,85грн.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025, у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. та судді Стойки О.В. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Мартіросової Е.М. на рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/62/25 на 30.07.2025 о 12:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.

09.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду від АТ "Східно-український банк "Грант" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів та вимог скарги третьої особи, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Узагальнені доводи позивача зводяться до наступного:

- між позивачем та третіми особами 12.01.2012 було укладено кредитні договори №2 і №6, якими передбачено основні зобов`язання, в забезпечення виконання яких 09.07.2015 між Банком та ПрАТ "Поліграфсервіс" було укладено іпотечний договір нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015; при цьому, в силу норм Законом України "Про іпотеку" саме іпотечний договір має містити посилання на кредитний договір, а не навпаки, як помилково вважає апелянт;

- у тексті позовної заяви та в рішенні суду першої інстанції в даті заявки №1 від 12.01.2012 допущено технічну описку (вказано дату заявки 12.02.2012), однак зазначене спростовується долученими до справи доказами, а саме копією заявки №1 від 12.01.2012 про видачу ФОП Мартіросовій Е.М. 157000,00 євро і випискою по рахунку клієнта, в яких вказана правильна дата 12.01.2012; при цьому, така технічна описка жодним чином не свідчить про те, що судом не досліджувалися та не встановлювалися всі суттєві обставини справи і було прийнято необ`єктивне рішення по суті заявлених вимог;

- кредит було видано Банком за бажанням клієнта ФОП Мартіросової Е.М. на її поточний рахунок, відкритий в АТ "Банк "Грант", та саме за її письмовою заявою; сам по собі перелік рахунків, наведений у кредитному договорів, зокрема, для обліку суми заборгованості по кредиту і сплати нарахованих та прострочених відсотків за користування кредитом, а також перерахування Банком коштів на рахунок, який не зазначено у кредитному договорі, жодним чином не спростовує фактичного перерахування грошових коштів саме на виконання умов кредитного договору №2 від 12.01.2012;

- щодо доводів скаржниці про неотримання поштових відправлень, направлених позивачем боржникам та майновому поручителю за їх зобов`язання поштою, позивач зазначає, що такі аргументи не мають суттєвого значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання правил про повідомлення боржника та іпотекодавця про заборгованість (ст. 35 Закону України "Про іпотеку") перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, але не перешкоджає реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.

22.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представника ФОП Мартіросової Е.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано перебуванням представника апелянта у щорічній відпустці у період з 14.07.2025 до 31.07.2025.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 задоволено заяву представника АТ "Східно-український банк "Грант" про участь у судових засіданнях по справі №922/62/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

28.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представника АТ "Східно-український банк "Грант" надійшли заперечення проти клопотання представника ФОП Мартіросової Е.М. про відкладення розгляду справи.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025, у зв`язку з відпусткою судді Тихого П.В. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Лакіза В.В.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.07.2025 приймав участь в режимі відеоконференції представник позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи просив залишити без задоволення, оскільки наведені причини для відкладення розгляду апеляційної скарги вважає неповажними.

Уповноважені представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 30.07.2025 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі учасники справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 30.07.2025 клопотання представника апелянта (третьої особи-1) про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

За положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України). Неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення розгляду справи.

У даному випадку, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ст. 216, ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви та обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зважаючи на те, що:

1) посилання представника апелянта на перебування у щорічній відпустці у період з 14.07.2025 до 31.07.2025 не може бути визнано тією обставиною, яка свідчить про неможливість розгляду даної справи;

2) третю особу-1, як і інших учасників справи ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 було завчасно повідомлено про судове засідання, яке відбудеться 30.07.2025 о 12:30 год, а Наказ №1 про надання відпустки від 27.06.2025 був виданий адвокатом Захаровим О.С. вже після отримання такої ухвали; крім того, ФОП Мартіросова Е.М. не була позбавлена можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника;

3) правова позиція третьої особи-1 викладена в апеляційній скарзі та з початку розгляду справи в суді першої інстанції не змінилася, відома суду та іншим учасникам судового процесу;

4) при цьому суд також враховує межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, визначені у ст. 269 ГПК України, а саме здійснення апеляційного перегляду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, водночас процесуальний строк для доповнення чи зміни апеляційної скарги закінчився;

5) явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, і участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів та третіх осіб, у тому числі апелянта, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується дослідженими апеляційним судом матеріалами справи, 12.01.2012 між Публічним акціонерним товариством "Східно-український банк "Грант", правонаступником якого є АТ "Східно-український банк "Грант" (далі Банк), та ФОП Мартіросовою Ельзою Михайлівною (далі Позичальник-1) укладено кредитний договір № 2, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику-1 відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом 235000,00 євро на строк до 11.01.2013, на поточні господарські потреби, зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами (далі кредит), а при простроченні повернення кредиту - 24% річних, а ФОП Мартіросова Е.М., в свою чергу, зобов`язалась належним чином використати та повернути банку отримані кредитні кошти в повному обсязі, а також сплатити відповідні відсотки і виконати всі інші зобов`язання за цим кредитним договором.

04.01.2013 між Банком та Позичальником-1 було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного вище кредитного договору, на підставі якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2014.

03.01.2014 між Банком та Позичальником-1 було укладено додаткову угоду №2 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2017.

19.05.2015 між Банком та Позичальником-1 було укладено додаткову угоду №3 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала - 10% річних, а при простроченні повернення кредиту 20% річних.

26.02.2016 між Банком та Позичальником-1 було укладено додаткову угоду №4 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було перенесено строк сплати нарахованих відсотків за лютий 2016 року на березень 2016 року.

04.01.2017 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №5 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2020.

03.01.2020 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №6 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2021, а також зменшено суму максимального загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, яка після зменшення склала 100000,00 євро.

11.02.2020 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №7 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала - 9,0% річних, а при простроченні повернення кредиту 18 % річних.

04.01.2021 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №9 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2022, а також зменшено суму максимального загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, яка після зменшення склала 94000,00 євро, та відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала 8,5% річних, а при простроченні повернення кредиту 17% річних.

24.02.2021 між Банком та Позичальником-1 було укладено додаткову угоду №10 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала 8,0% річних, а при простроченні повернення кредиту 16% річних.

05.08.2021 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №11 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було змінено розрахунковий період нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

16.12.2021 між Банком та Позичальником-1 укладено додаткову угоду №12 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 15.02.2023 включно, а також зменшено суму максимального загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, яка після зменшення склала 88000,00 євро.

Таким чином, судом встановлено, що за умовами вказаного кредитного договору №2 від 12.01.2012 з додатковими угодами до нього: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 24.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021, що укладені між Банком та Позичальником-1, Банк фактично відкрив ФОП Мартіросовій Е.М. відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом 88000,00 євро на строк по 15.02.2023 включно, на поточні господарські потреби, зі сплатою 8,0% річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту 16% річних.

У свою чергу, ФОП Мартіросова Е.М. зобов`язалась належним чином використати та повернути Банку отримані кредитні кошти в повному обсязі, а також сплатити відповідні відсотки і виконати всі інші зобов`язання за цим кредитним договором №2 від 12.01.2012.

Матеріалами справи також підтверджується, що на виконання умов кредитного договору №6 від 12.01.2012, укладеного між ПАТ "Східноукраїнський банк "Грант", правонаступником якого є АТ "Східноукраїнський банк "Грант" та ФОП Захаряном Ю.І. (далі Позичальник-2), Банк фактично відкрив Позичальнику-2 відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом 235000,00 євро на строк до 11.01.2013, на поточні господарські потреби, зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту 24% річних (надалі кредит), а ФОП Захарян Ю.І., в свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку отримані кредитні кошти в повному обсязі, а також сплатити відповідні відсотки і виконати всі інші зобов`язання за цим кредитним договором.

04.01.2013 між Банком та Позичальником-2 було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2014.

03.01.2014 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №2 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2017.

19.05.2015 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №3 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала - 10% річних, а при простроченні повернення кредиту 20% річних.

26.02.2016 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №4 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було перенесено строк сплати нарахованих відсотків за лютий 2016 року на березень 2016 року.

04.01.2017 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №5 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2020.

03.01.2020 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №6 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2021, а також зменшено суму максимального загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, яка після зменшення склала 232605,00 євро.

11.02.2020 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №7 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала - 9,0% річних, а при простроченні повернення кредиту 18% річних.

04.01.2021 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №9 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 04.01.2022, а також зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала 8,5% річних, а при простроченні повернення кредиту 17% річних.

25.02.2021 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №10 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка після зменшення склала 8,0% річних, а при простроченні повернення кредиту 16% річних.

05.08.2021 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №11 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було змінено розрахунковий період нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

16.12.2021 між Банком та Позичальником-2 укладено додаткову угоду №12 до зазначеного вище кредитного договору, згідно умов якої було продовжено строк повернення кредитних коштів по 15.02.2023, а також зменшено суму максимального загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, яка після зменшення склала 232000,00 євро.

Таким чином, судом встановлено, що за умовами вказаного кредитного договору №6 від 12.01.2012 з додатковими угодами до нього: №1 від 04.01.2013, №2 від 03.01.2014, №3 від 19.05.2015, №4 від 26.02.2016, №5 від 04.01.2017, №6 від 03.01.2020, №7 від 11.02.2020, №9 від 04.01.2021, №10 від 25.02.2021, №11 від 05.08.2021, №12 від 16.12.2021, що укладені між Банком та Позичальником-2, Банк фактично відкрив ФОП Захаряну Ю.І. відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом 232000,00 євро на строк по 15.02.2023 включно, на поточні господарські потреби, зі сплатою 8,0% річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту 16% річних.

У свою чергу, ФОП Захарян Ю.І. зобов`язався належним чином використати та повернути Банку отримані кредитні кошти в повному обсязі, а також сплатити відповідні відсотки і виконати всі інші зобов`язання за цим кредитним договором №6 від 12.01.2012.

З матеріалів справи також слідує, що для забезпечення своєчасного повернення кредитних коштів, отриманих позичальниками - ФОП Мартіросовою Е.М. за кредитним договором № 2 від 12.01.2012 та ФОП Захаряном Ю.І. за кредитним договором №6 від 12.01.2012, сплати нарахованих відсотків за ними, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, між Банком та ПрАТ "Поліграфсервіс" були укладені наступні договори:

- Іпотечний договір нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.07.2015 за реєстровим № 1380;

- Договір №1 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 31.01.2017 за реєстровим № 197;

- Договір №2 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 12.02.2020 за реєстровим № 256;

- Договір №3 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.04.2021 за реєстровим № 617;

- Договір №4 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 20.12.2021 за реєстровим №2594, за якими ПрАТ "Поліграфсервіс", як іпотекодавець - майновий поручитель, передало в іпотеку Банку, належне йому на праві приватної власності, нерухоме майно: нежитлову будівлю літерою "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене нерухоме майно (предмет іпотеки) належить відповідачу - ПрАТ "Поліграфсервіс" на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 30.12.2010 у справі №29/408-10, що набрало законної сили 11.01.2011.

Право власності на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.02.2011 згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 23.02.2011 за реєстраційним номером: 714007, номер запису: 4229 в книзі: 1, номер витягу: 29099438; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2015, номер запису про право власності: 10344089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Зазначене нерухоме майно нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,3913 гектарів, у тому числі: під забудовою 0,0882 гектарів, інших угідь 0,3031 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0002, цільове призначення: землі промисловості, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124, яка надана в оренду строком до 31.12.2030 відповідачу на підставі рішення ХХХІІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 22.02.2005 року № 21/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів", згідно договору оренди землі від 26.09.2005, укладеного між відповідачем та Харківською міською радою Харківської області, зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 26.09.2005 за №7983/05; плану земельної ділянки; кадастровому плану меж зон обмежень земельної ділянки; і договору про зміну договору оренди землі від 27.12.2011, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Харків в Державному реєстрі земель від 13.02.2012 за № 00392.

Вищевказана земельна ділянка в іпотеку не передавалась.

За умовами іпотечного договору нерухомого майна №1/2/3/1юр, укладеного між Банком та ПрАТ "Поліграфсервіс" і посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09.07.2015 за реєстровим №1380, у разі невиконання або неналежного виконання будь-яким позичальником або всіма позичальниками відразу зобов`язань за кредитними договорами та/або умов чинного договору іпотекодавцем, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на майно. У цьому випадку іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. В документі повинно зазначатися: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не більш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги у порядку передбаченому цим договором. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на майно (п. 15 іпотечного договору).

За умовами п. 20 іпотечного договору звернення стягнення на майно може здійснюватись за вибором іпотекодержателя й іншим способом, передбаченим розділом V Закону України "Про іпотеку", а саме: на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса (шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження), або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сторони домовились, що у випадку порушення умов будь-якого або всіх кредитних договорів відразу та/або умов цього договору, іпотекодавець дає свою згоду на вчинення виконавчого напису нотаріуса із віднесенням всіх витрат за вчинення такого напису на його рахунок.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що за умовами п. 1.2 вищевказаних кредитних договорів кредит надається за письмовою заявою позичальника після набуття чинності цим договором та за умови укладення відповідних договорів, вказаних в п. 2.1 цього договору, щодо забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Кредит надається траншами (окремими частинами) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника у банку, та/або шляхом оплати розрахункових документів позичальника в межах суми, зазначеної в п. 1.1. цього договору.

Днем надання траншу вважається день перерахування банком позичальнику грошових коштів на відповідний поточний рахунок позичальника в банку, або день оплати розрахункових документів позичальника.

Відповідно до п. 1.3 зазначених кредитних договорів погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на відповідний рахунок банку, вказаний у п. 1.5 цього договору, та на інших умовах, визначених цим договором.

Кінцевий строк повернення кредиту 15.02.2023.

Судом встановлено, що Банк за кредитним договором №2 фактично переказав в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-1- ФОП Мартіросовій Е.М. за її письмовими заявами на її поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_2 , відкритий у Банку, з позичкових внутрішньобанківських рахунків №№ 1.0, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 наступні кредитні кошти в євро: 12.01.2012 157000,00 євро, 02.04.2012 - 5500,00 євро, 20.04.2012 20000,00 євро, 23.04.2012 - 15000,00 євро, 31.07.2012 - 15000,00 євро.

Всього Позичальнику-1 видано кредитні кошти у загальній сумі 212500,00 євро.

ФОП Мартіросова Ельза Михайлівна на виконання умов кредитного договору №2 здійснила часткове погашення (повернення) отриманого нею кредиту (основної суми кредиту), наступним чином: 24.03.2015 - 1250,00 євро, 17.05.2017 - 1250,00 євро, 01.06.2017 110000,00 євро, 01.11.2019 - 0,01 євро, 17.03.2020 - 1399,99 євро, 07.05.2020 - 1400,00 євро, 01.07.2020 - 200,00 євро, 14.07.2020 - 550,00 євро, 29.07.2020 - 450,00 євро, 17.09.2020 - 1000,00 євро, 09.10.2020 - 980,00 євро, 02.11.2020 - 20,00 євро, 25.02.2021 - 500,00 євро, 02.03.2021 - 500,00 євро, 24.05.2021 - 1000,00 євро, 16.07.2021 - 1000,00 євро, 20.07.2021 - 1000,00 євро, 16.11.2021 - 2000,00 євро, 13.09.2022 - 200,00 євро, 08.12.2022 - 229,50 євро, 25.01.2023 - 170,50 євро, 02.03.2023р. - 100,00 євро, 27.04.2023 - 100,00 євро, 18.05.2023 - 100,00 євро, 02.06.2023 - 310,00 євро, 14.07.2023 - 240,00 євро, 04.08.2023 - 190,00 євро, 29.08.2023 - 95,00 євро, 29.09.2023 - 155,00 євро, 14.12.2023 - 250,00 євро, 24.01.2024 - 250,00 євро.

Всього частково погашено кредиту на загальну суму 126890,00 євро.

Таким чином, за період з 24.03.2015 по 24.01.2024 ФОП Мартіросовою Е.М. було частково повернуто банку отриманий нею кредит у сумі 126890,00 євро, у зв`язку з чим залишок заборгованості по основній сумі кредиту станом на 05.02.2024 становив 85610,00 євро.

Видача та повернення кредитних коштів ФОП Мартіросовою Е.М. підтверджується виписками по позичковим внутрішньобанківським рахункам за наступними №№ 1.0, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 клієнта ФОП Мартіросової Е.М.

Як також встановлено судом, Банк за кредитним договором №6 фактично переказав в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-2 ФОП Захаряну Ю.І. за його письмовими заявами на його поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_5 , відкритий у Банку, з позичкового внутрішньобанківського рахунку № НОМЕР_6 наступні кредитні кошти в євро: 13.02.2012 150000,00 євро, 05.03.2012 - 44500,00 євро, 22.03.2012 40500,00 євро.

Всього видано кредиту у загальній сумі 235000,00 євро.

ФОП Захарян Ю.І. на виконання умов кредитного договору №6 здійснив часткове погашення (повернення) отриманого ним кредиту (основної суми кредиту), наступним чином: 23.03.2015 - 380,00 євро, 30.03.2015 - 245,00 євро, 06.05.2015 - 1770,00 євро, 06.04.2021 - 105,00 євро, 20.07.2021 - 500,00 євро, 06.02.2023 - 500,00 євро, 28.03.2023 - 100,00 євро.

Всього частково погашено кредиту на загальну суму 3600,00 євро.

Отже, за період з 23.03.2015 по 28.03.2023 (дати руху коштів по рахунку) ФОП Захаряном Ю.І. було частково повернуто банку отриманий ним кредит у сумі 3600,00 євро, у зв`язку з чим залишок заборгованості по основній сумі кредиту станом на 01.02.2024 становив 231400,00 євро.

Видача та повернення кредитних коштів ФОП Захаряном Ю.І. підтверджується виписками по позичковим внутрішньобанківським рахункам за наступними №№ НОМЕР_6 і 5301.0 клієнта ФОП Захаряна Ю.І.

З урахуванням наведеного, кінцевий строк повернення позичальниками ФОП Мартіросовою Е.М. кредиту згідно кредитного договору №2 та ФОП Захаряном Ю.І. кредиту згідно кредитного договору №6 минув - 15.02.2023, але кредитна заборгованість перед Банком залишилась не погашеною, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед Банком по зазначеним вище основним сумам кредитів: ФОП Мартіросової Е.М. в розмірі 85610,00 євро та ФОП Захаряна Ю.І. в розмірі 231400,00 євро, всього на загальну суму 317010,00 євро.

Крім того, за умовами п. 1.4 вказаних кредитних договорів позичальник зобов`язався здійснювати сплату відсотків за користування кредитом у валюті кредиту: щомісяця, з 20-го по останнє число кожного поточного календарного місяця. При несплаті відсотків в такий строк, вони вважаються простроченими з першого дня наступного календарного місяця.

Нарахування відсотків за кредитом здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця до останнього робочого дня поточного місяця, виходячи з 360 днів в році, за фактичний період користування кредитом.

Враховуючи вищенаведені умови кредитних договорів позивач стверджує, що починаючи з 01.03.2022 нараховані Банком відсотки за користування кредитними коштами за лютий 2022 року позичальники сплатили не своєчасно і повністю лише в грудні 2023 року. Надалі щомісячні відсотки, нараховані банком, позичальники сплачували деякий час несвоєчасно, а в подальшому зовсім перестали їх сплачувати Банку, у зв`язку з чим у ФОП Мартіросової Е.М. перед банком за період з 01.09.2022 по 04.02.2024 (дата складання розрахунку кредитної заборгованості до Вимоги про усунення порушення) утворилась заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 9668,83 євро, а у ФОП Захаряна Ю.І. перед банком за період з 01.03.2022 по 01.02.2024 (дата складання розрахунку кредитної заборгованості до Вимоги про усунення порушення) утворилась заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 35055,34 євро.

За розрахунками позивача, заборгованість позичальників перед банком по вказаним кредитним договорам складала наступну суму:

- у ФОП Мартіросової Е.М. станом на 05.02.2024 - загальну суму 95278,83 євро, з яких: по кредиту 85610,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.09.2022 по 04.02.2024 9668,83 євро;

- у ФОП Захаряна Ю.І. станом на 01.02.2024 - загальну суму 266455,34 євро, з яких: по кредиту 231400,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.03.2022 по 01.02.2024 - 35055,34 євро.

Враховуючи порушення позичальниками своїх зобов`язань за згаданими вище кредитними договорами щодо погашення основної суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлений строк, Банк направив боржникам ФОП Мартіросовій Е.М. та ФОП Захаряну Ю.І., а також їх майновому поручителю ПрАТ "Поліграфсервіс" поштою, цінними листами з описом вкладення письмові вимоги про усунення порушення від 06.02.2024 за вих. № 5-1.1-619/2024 та від 02.02.2024 за вих. № 5-1.2-591/2024, в яких вимагав від них протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання цих вимог добровільно у повному обсязі виконати свої зобов`язання за згаданими вище кредитними договорами та сплатити суму заборгованості.

Цими вимогами банк також попереджав, що у разі їх невиконання протягом 30-денного строку, він буде вимушений розпочати процедуру звернення стягнення на заставне майно для належного виконання зобов`язань ФОП Мартіросової Е.М. за кредитним договором №2 та ФОП Захаряна Ю.І. за кредитним договором №6, із віднесенням всіх витрат та збитків, завданих порушенням зобов`язання, на їх рахунки та на рахунок майнового поручителя ПрАТ "Поліграфсервіс".

Матеріалами справи підтверджується, що вимога про усунення порушення від 06.02.2024 за вих. № 5-1.1-619/2024 була особисто отримана:

- 12.02.2024 - ФОП Мартіросовою Е.М., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 995 від 12.02.2024;

- 12.02.2024 повноважним представником ПрАТ "Поліграфсервіс", його директором (Гукасян Р.А.), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 010 від 12.02.2024.

Вимога про усунення порушення від 02.02.2024 за вих. №5-1.2-591/2024 була особисто отримана:

- 23.02.2024 - ФОП Захаряном Ю.І., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 483 від 23.02.2024;

- 12.02.2024 - повноважним представником ПрАТ "Поліграфсервіс", його директором (Гукасян Р.А.), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 475 від 12.02.2024.

ФОП Мартіросова Е.М. за період з 20.02.2024 по 11.11.2024 частково сплатила банку заборгованість за основною сумою кредиту за своїм кредитним договором №2 в загальній сумі 1770,00 євро, що підтверджується випискою по рахунку.

ФОП Захарян Ю.І. означеної вище вимоги про усунення порушення не виконав та не сплатив банку заборгованості за своїм кредитним договором №6.

Майновий поручитель - ПрАТ "Поліграфсервіс" вимог про усунення порушення також не виконав.

З урахуванням наведеного, позивач зазначає, що станом 01.01.2025 заборгованість перед банком за вище вказаними кредитними договорами становить загальну суму 382026,37 євро, у тому числі:

- у ФОП Мартіросової Е.М. - 98293,91 євро, з них: по кредиту - 83840,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.09.2022 по 31.12.2024 - 14453,91 євро;

- у ФОП Захаряна Ю.І. - 283732,46 євро, з них: по кредиту - 231400,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.03.2022 по 31.12.2024 - 52332,46 євро.

Станом на момент пред`явлення цього позову вищевказана заборгованість позичальників добровільно не сплачена.

Таким чином, з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивач звернувся до Госопдарського суду Харківської облбасті з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 01.05.2025 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/62/25, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що у зв`язку з непогашенням заборгованості ФОП Мартіросової Е.М. та ФОП Захаряна Ю.І. за кредитними договорами, у АТ "Східно-український банк "Грант" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За припсами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором №2 від 12.01.2012 та переказав в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-1 - ФОП Мартіросовій Е.М. за її письмовими заявами на її поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_2 , відкритий у АБ "Банк "Грант", грошові кошти в загальній сумі 212500,00 євро.

Пунктом 1.3 кредитних договорів передбачено, що погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на відповідний рахунок банку, вказаний у п. 1.5 цього договору, та на інших умовах, визначених цим договором.

Як вже вказувалося, кінцевий строк повернення кредиту - 15.02.2023.

ФОП Мартіросова Е.М. на виконання умов кредитного договору №2 від 12.01.2012 за період з 24.03.2015 по 24.01.2024 здійснила часткове погашення кредиту на загальну суму 126890,00 євро, у зв`язку з чим залишок заборгованості по основній сумі кредиту станом на 05.02.2024 становить 85610,00 євро.

Фактичні обставини видачі та повернення кредитних коштів Позичальником-1 підтверджується виписками по позичковим внутрішньобанківським рахункам за наступними №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 клієнта ФОП Мартіросової Е.М.

Судом також встановлено, що за кредитним договором №6 від 12.01.2012 Банк фактично переказав в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-2 ФОП Захаряну Ю.І. за його письмовими заявами на його поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_5 , відкритий у Банку, кошти в загальній сумі 235000,00 євро.

ФОП Захарян Ю.І. на виконання умов кредитного договору №6 за період з 23.03.2015 по 28.03.2023 здійснив часткове погашення отриманого ним кредиту на загальну суму 3600,00 євро, у зв`язку з чим залишок заборгованості по основній сумі кредиту станом на 01.02.2024 становить 231400,00 євро.

Видача та повернення кредитних коштів Позичальником-2 підтверджується виписками по позичковим внутрішньобанківським рахункам за наступними №№ НОМЕР_6 і 5301.0 клієнта ФОП Захаряна Ю.І.

Судова колегія зазначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 04.05.2023 у справі №925/636/22, від 20.07.2023 по справі №910/15194/20).

Таким чином, виписки по особовому банківському рахунку позичальників є належним доказом підтвердження користування кредитом та заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Статтею 599 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, оскільки кінцевий строк повернення ФОП Мартіросовою Е.М. кредиту згідно кредитного договору №2 від 12.01.2012 та ФОП Захаряном Ю.І. кредиту згідно кредитного договору №6 від 12.01.2012 минув 15.02.2023, але кредитна заборгованість перед Банком за цими кредитами залишилась не погашеною, у зв`язку з чим судом встановлено фактичні обставини винекнення заборгованість перед банком по зазначеним вище основним сумам кредитів: ФОП Мартіросової Е.М. в розмірі 83840,00 євро та ФОП Захаряна Ю.І. в розмірі 231400,00 євро.

Крім того, відповідно до умов п. 1.4 вказаних кредитних договорів позичальники зобов`язалися здійснювати сплату відсотків за користування кредитом у валюті кредиту: щомісяця, з 20-го по останнє число кожного поточного календарного місяця. При несплаті відсотків в такий строк, вони вважаються простроченими з першого дня наступного календарного місяця.

Нарахування відсотків за кредитом здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця до останнього робочого дня поточного місяця, виходячи з 360 днів в році, за фактичний період користування кредитом.

Долученими позивачем до матеріалів справи доказами підтверджується, що у ФОП Мартіросової Е.М. перед банком за період з 01.09.2022 по 04.02.2024 утворилась заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 9668,83 євро, а у ФОП Захаряна Ю.І. перед банком за період з 01.03.2022 по 01.02.2024 утворилась заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 35055,34 євро.

Отже, загальна заборгованість позичальників перед банком по вказаним кредитним договорам складає наступну суму:

- у ФОП Мартіросової Е.М. станом на 05.02.2024 - загальну суму 95278,83 євро, з них: по кредиту 85610,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.09.2022 по 04.02.2024 9668,83 євро;

- у ФОП Захаряна Ю.І. станом на 01.02.2024 - загальну суму 266455,34 євро, з них: по кредиту 231400,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з 01.03.2022 по 01.02.2024 - 35055,34 євро.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих у розумінні приписів ст.ст. 76 - 77 ГПК України доказів виконання позичальниками - ФОП Мартіросовою Е.М. та ФОП Захаряном Ю.І. своїх зобов`язань за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012, зокрема, доказів повернення заборгованості за тілом кредиту та сплати відсотків у загальному розмірі 317010,00 євро, що учасники справи не заперечують.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися в т.ч. заставою.

Так, відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За визначенням ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитним договорам №2 та №6 між Банком та відповідачем було укладено іпотечний договір нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015 (з урахуванням договір про зміну умов іпотечного договору), за умовами якого відповідач - ПрАТ "Поліграфсервіс", як іпотекодавець (майновий поручитель) передав в іпотеку Банку, належне йому на праві приватної власності, нерухоме майно: нежитлову будівлю літерою "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124.

За умовами п. 15 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання будь-яким позичальником або всіма позичальниками відразу зобов`язань за кредитними договорами та/або умов чинного договору іпотекодавцем, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на майно. У цьому випадку іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. В документі повинно зазначатися: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не більш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги у порядку передбаченому цим договором. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на майно.

Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 4 ст. 33 Закону України "Про іпотеку").

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 39 Закону України "Про іпотеку"); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (ст.ст. 41 - 47 Закону України "Про іпотеку") - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України "Про іпотеку") - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений ст. 38 Закону, не передбачили.

Отже, недотримання позивачем передбаченої ст. 35 Закону процедури подання вимоги про усунення порушень умов кредитного договору та договору іпотеки не є перешкодою для звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом проведення прилюдних торгів. Тому з моменту настання строку виконання основного зобов`язання у кредитора виникло право на звернення до суду із таким позовом.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 755/13805/16-ц.

Тобто, вказана у ч. 1 ст. 35 Закону процедура стосується звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та не стосуються процедури судового способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

А відтак, доводи скаржниці про недотримання Банком процедури направлення вимоги про усунення порушення у даній справі, колегія суддів визнає безпідставними.

До того ж, наданими до справи доказами підтверджується дотримання позивачем таких вимог.

Зокрема, як встановлено з матеріалів справи, 06.02.2024 за вих. №5-1.1-619/2024 та від 02.02.2024 за вих. №5-1.2-591/2024 на адресу позичальників та майнового поручителя Банком було скеровано вимогу про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку"), в яких позивач вимагав від них протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання цих вимог добровільно у повному обсязі виконати свої зобов`язання за згаданими вище кредитними договорами та сплатити суму заборгованості.

Зазначеними вимогами банк також попереджав, що у разі їх невиконання протягом 30-денного строку, він буде вимушений розпочати процедуру звернення стягнення на заставне майно для належного виконання зобов`язань ФОП Мартіросової Е.М. за кредитним договором №2 та ФОП Захаряна Ю.І. за кредитним договором №6, із віднесенням всіх витрат та збитків, завданих порушенням зобов`язання, на їх рахунки та на рахунок майнового поручителя ПрАТ "Поліграфсервіс".

Досліджуючи матеріалами справи, колегією суддів з`ясовано, що вимога про усунення порушення від 06.02.2024 за вих. №5-1.1-619/2024 була особисто отримана 12.02.2024 - ФОП Мартіросовою Е.М., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 995 від 12.02.2024.

При цьому, вимога про усунення порушення від 02.02.2024 за вих. №5-1.2-591/2024 була особисто отримана:

- 23.02.2024 - ФОП Захаряном Ю.І., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 483 від 23.02.2024;

- 12.02.2024 - повноважним представником ПрАТ "Поліграфсервіс", його директором ( ОСОБА_1 ), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 475 від 12.02.2024.

Проте, як встановлено судом вище та не спростовано скаржницею, ФОП Мартіросова Е.М. за період з 20.02.2024 по 11.11.2024 лише частково сплатила банку заборгованість за основною сумою кредиту за своїм кредитним договором №2 в загальній сумі 1770,00 євро. При цьому, заходи щодо повного погашення заборгованості за кредитними договорами №2 та №6 ані боржниками, ані іпотекодацем вжиті не були, порушення умов кредитних договорів не усунуті.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи скаржниці про неотримання вимог банку про направлення усунення порушення у зв`язку із перебування за межами України, оскільки:

По-перше, скаржницею надано суду лише фотокопії однієї сторінки закордонних паспортів та візи, які не можуть підтверджувати в який саме період Мартіросова Е.М. та Захарян Ю.І. перебували або перебувають за кордоном; водночас факт перетину державного кордону України може підтверджуватись довідкою з Державної прикордонної служби України, яку апелянтом надано не було;

По-друге, копії закордонних паспортів скаржницею не подавалися до суду першої інстанції; тоді як у розумінні положень ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доказам, які не подавалися до суду першої інстанції і не розглядалися цим судом, без обґрунтування та доведення заявником неможливості подання цих доказів з поважних (об`єктивних) причин.

Що стосується посилання скаржниці на неотримання вимоги про усунення порушення іпотекодавцем - ПрАТ "Поліграфсервіс", то колегія суддів наголошує, що таке повідомлення було отримано його директором - Гукасяном Р.А., який є виконавчим органом цього товариства. При цьому, колегія суддів враховує, що директор має право та зобов`язання виконувати всі дії від імені товариства, у тому числі отримувати поштову кореспонденцію.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України "Про іпотеку" у редакції).

Судова колегія зазначає, що у даному випадку право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 20 іпотечного договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.

Зокрема, п. 20 іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на майно може здійснюватись за вибором іпотекодержателя й іншим способом, передбаченим розділом V Закону України "Про іпотеку", а саме: на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса (шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження), або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів задоволення ані позичальниками, ані іпотекодавцем вимог Банку, як кредитора та іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості та відсотків у загальному розміроі 317010,00 євро за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012 в добровільному порядку, приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи приписи ст.ст. 33, 35, 39 Закону України "Про іпотеку", колегія погоджується з обґрунтованими висновками суду першої інстанції про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки за рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитні договори №2 та №6 від 12.01.2012 не містять посилання на договір іпотеки нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015, оскільки в них зазначено про забезпечення зобов`язань договором іпотеки нерухомого майна від №1/2/3/1юр від 12.01.2012, колегія суддів до уваги не приймає як підставу для відмови у позові, виходячи з наступного:

По-перше, іпотечний договір нерухомого майна №1/2/3/юр від 12.01.2012, про який зазначено в кредитних договорах, є окремим та самостійним забезпечувальним правочином, укладеним між Банком та ФОП Мартіросовою Е.М., за яким в іпотеку було передане інше (відмінне від спірного) нерухоме майно, в забезпечення зобов`язань за кредитними зобов`язаннями Захаряна Ю.І. (кредитний договір №6 від 12.01.2012). При цьому, на розгляді Госопдарсьокго суду Харківської області перебуває справа №922/115/25 за позовом АТ "Східно-український банк "Грант" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №1/2/3/юр від 12.01.2012, на даний час рішення по цій справі судом не прийнято.

По-друге, саме лише відсутність у кредитних договорах №2 та №6 від 12.01.2012 посилання на договір іпотеки нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015 не свідчить про недійсність або неукладеність такого забезпечувального правочину, оскільки іпотечний договір №1/2/3/1юр від 09.07.2015 є окремим (другим) забезпечувальним правочином, укладеним між Банком та ПрАТ "Поліграфсервіс", який забезпечує виконання основних зобов`язань позичальниками за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.ч. 4 і 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Апеляційний господарський суд встановив, що за фактичних обставин даної справи немає жодних підстав стверджувати ані про припинення основного зобов`язання за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012, забезпеченого іпотечним договором №1/2/3/1юр від 09.07.2015, ані про закінчення строку дії цього договору іпотеки.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема, як зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання.

З наведеного вбачається, що саме іпотечний договір, як забезпечувальний та похідний правочин, повинен містити посилання на кредитний договір, в якому встановлено основне зобов`язання. При цьому відсутність в самому кредитному договорі посилання на один із іпотечних договорів, який був укладений пізніше, автоматично не призводить до недійсності або неукладеності такого договору іпотеки.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що договір іпотеки нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015 містить посилання на правочини, в яких встановлено основне зобов`язання кредитні договори №2 та №6 від 12.01.2012, укладені між Банком та ФОП Мартіросовою Е.М. та ФОП Захаряном Ю.І.

В свою чергу, укладений між сторонами іпотечний договір нерухомого майна №1/2/3/1юр від 09.07.2015 повністю відповідає вищенаведеним вимогам закону (ст. 18 Закону про іпотеку), а саме: містить найменування сторін, розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання, у ньому передбачено всі істотні умови для такого виду договору.

Також іпотечний договір містить відомості про процентну ставку, зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання зазначені у кредитному договорі, що також відповідає вимогам законодавства.

З матеріалів справи не вбачається та сторонами не доведено визнання судом недійсним іпотечного договору №1/2/3/1юр від 09.07.2015 з підстав відсутності однієї з істотних умов.

Відповідачем та третіми особами в ході розгляду справи також не було доведено будь-якими доказами наявність підстав вважати припиненими зобов`язання ПрАТ "Поліграфсервіс" за іпотечним договором №1/2/3/1юр від 09.07.2015.

Отже, при укладенні іпотечного договору №1/2/3/1юр від 09.07.2015 відповідач, як іпотекодавець (майновий поручитель), забезпечив виконання зобов`язання боржника, яке визначене кредитними договорами №2 від 12.01.2012 та №6 від 12.01.2012, за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна, і незалежно від наявності у кредитних договорах посилання на інший іпотечний договір №1/2/3/юр від 12.01.2012 (укладений з іншим майновим поручителем та відмінним нерухомим майном), майновий поручитель (відповідач) несе відповідальність перед позивачем за невиконання боржниками (третіми особами) основного зобов`язання за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012 в межах вартості предмета іпотеки (за різними іпотечними договорами) до повного погашення основного зобов`язання.

Колегією суддів також встановлено, що допущена в тексті позовної заяви та рішенні суду першої інстанції описка в даті заявки №1 від 12.01.2012 на видачу ФОП Мартіросової Е.М. кредитних коштів в сумі 157000,00 євро, замість правильної дати цієї заявки 12.02.2012, жодним чином не впливає та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки наданими до матеріалів справи доказами, а саме: копією заявки № 1 від 12.01.2012 про видачу ФОП Мартіросовій Е.М. коштів в сумі 157000,00 євро і випискою по рахунку клієнта підтверджується правильна дата заявки від 12.01.2012.

Суд апеляційної інстанції вважає, що допущена описка не вплинула на правильність вирішення місцевим судом спору по суті та, у будь-якому випадку, у силу приписів ГПК України, не є підставою для скасування рішення.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що Банком було видано Мартіросовій Е.М. кредитні кошти в сумі 157000,00 євро на розрахунковий рахунок, який не відкривався в рамках кредитного договору, колегія суддів зазначає таке.

Так, за умовами п. 1.2 кредитного договору №2 від 12.01.2012 сторони погодили, що кредит надається за письмовою заявою позичальника після набуття чинності цим договором та за умови укладення відповідних договорів, вказаних в п. 2.1 цього договору, щодо забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором.

Кредит надається траншами (окремими частинами) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника у Банку, та/або шляхом оплати розрахункових документів Позичальника в межах суми, зазначеної в пункті 1.1. цього Договору.

Днем надання траншу вважається день перерахування Банком Позичальнику грошових коштів на відповідний поточний рахунок Позичальника в Банку, або день оплати розрахункових документів Позичальника.

Судом встановлено, що Банк виконав у повному обсязі свої зобов`язання за цим кредитним договором №2 та фактично перерахував в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-1 ФОП Мартіросовій Е.М. за її письмовими заявами на її поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_2 , відкритий у АТ "Банк "Грант", з позичкових внутрішньобанківських рахунків №№ 1.0, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 кредит у загальній сумі 212500,00 євро.

Зокрема, як вбачається зі справи, Банк за кредитним договором №2 від 12.01.2012 переказав в межах відновлювальної кредитної лінії Позичальнику-1- ФОП Мартіросовій Е.М. за її письмовими заявами на її поточний рахунок у форматі IBAN за № НОМЕР_2 , відкритий у Банку, у тому числі - 12.01.2012 кредитні кошти в сумі 157 000 євро (а.с. 91, т.1).

Апелянтом, у свою чергу, не висловлено жодних заперечень із приводу того, що грошові кошти вона отримувала саме за кредитним договором №2 від 12.01.2012 або за іншим кредитним договором.

Із виписки по особовому рахунку клієнта ФОП Мартіросової Е.М. за період з 12.01.2012 по 01.01.2025 вбачається, що ОСОБА_3 із вказаного рахунку здійснювалося часткове погашення кредитної заборгованості із призначенням платежу "погашення кредиту за кредитним договором №2 від 12.01.2012".

В свою чергу, апелянтом не доведено та не надано суду доказів того, що між Банком та ФОП Мартіросовою Е.М. укладалися та існують будь-які інші кредитні договори, окрім договору №2 від 12.01.2012, та які б передбачали інші (відмінні) умови повернення отриманих коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Тобто, скаржницею не було підтверджено того, що отримані нею 12.01.2012 кошти були надані Банком на виконання інших кредитних зобов`язань.

Судовою колегію з`ясовано, що ФОП Мартіросова Е.М. отримувала та частково повертала кредитні кошти саме з особистого поточного рахунку клієнта, відкритого у АТ "Банк "Грант", який був нею визначений у заявці як рахунок для отримання коштів саме за кредитним договором №2 від 12.01.2012, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у кредитному договорі №2 від 12.01.2012 посилання на відповідний рахунок, судовою колегією відхиляються за безпідставністю.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати позичальниками - ФОП Мартіросова Е.М. та ФОП Захаряном Ю.І. заборгованості за кредитними договорами №2 від 12.01.2012 та №6 від 12.01.2012 у загальному розмірі 317010,00 євро, та беручи до уваги, що в забезпечення виконання кредитних договорів відповідачем за іпотечним договором №1/2/3/1юр від 09.07.2015 передано в іпотеку банку нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. "В-6", загальною площею 4114,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно способу реалізації предмета іпотеки колегія суддів зазначає, що ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачена можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Зазначеною нормою закріплено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України "Про іпотеку").

За таких обставин, виходячи з того, що іпотекодержателем обрано такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, у суду, в силу норми ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" відсутні підстави для зазначення в судовому рішення початкової ціни реалізації предмета забезпечувального зобов`язання

Колегія суддів наголошує, що початкова ціна продажу предмета іпотеки у такому випадку має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №523/7665/14-ц зроблено висновок, що визначена початкова ціна предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд належним чином дослідив матеріали справи та, дотримуючись норм матеріального та процесуального права, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки умовами укладеного між сторонами іпотечного договору та чинним законодавством передбачено право Банку як іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок майна іпотекодавця, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок порушення позичальниками зобов`язань за кредитними договорами. Водночас матеріалами справи підтверджено, а відповідачем та третіми особами у встановленому процесуальним законом порядку не спростовано факт наявності заборгованості за кредитними договорами №2 та №6 від 12.01.2012.

Доводи апеляційної скарги ФОП Мартіросової Е.М. наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ФОП Мартіросової Е.М. задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 слід залишити без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мартіросової Ельзи Михайлівни на рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 у справі №922/62/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 01.08.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.В. Лакіза