ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/887/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмежено відповідальністю "ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Трейт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 194738,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 Товариство з обмежено відповідальністю "ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ" (ідентифікаційний код 42474208, адреса місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166) звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Трейт" (ідентифікаційний код 39490119, адреса місцезнаходження: 08601, Київська обл., Обухівський р-н, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 22-А) заборгованості у розмірі 194738,14 грн, зокрема 165705,92 грн боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу №34 від 12.04.2024, 5407,84 грн 3% річних, 23624,38 грн інфляційних втрат та 242,24 грн витрат зі сплати судового збору.

Розглянувши заяву Товариства з обмежено відповідальністю "ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ", суд дійшов висновку передати заяву з доданими до неї документами за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Київської області.

Визначаючи підсудність цього спору Господарському суду Черкаської області, стягувач керувався нормою частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами договір №4 від 12.04.2024, є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Інше не встановлено договором укладеним між сторонами, законом та не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом зобов`язання, що виникло між сторонами, ТОВ "Тріо Трейт" є боржником у зобов`язанні та зобов`язаний сплатити кошти за спожиту електричну енергію стягувачу, а стягувач ТОВ "ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ" є кредитором у такому зобов`язанні, оскільки наділений правом вимагати повернення коштів за поставлений товар.

Відповідно до частини 1 та статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

У заяві стягувач зазначив, що згідно з пункту 6 заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу поставка електричної енергії здійснюється за об`єктом споживача за адресою: Черкаська обл., Уманький р-н, с. Ладижинка, пров. Ворошилова, буд 17.

Отже, місцем виконання зобов`язання з поставки електричної енергії відповідно до умов укладеного між сторонами договору є Черкаська обл., Уманький р-н, с. Ладижинка, пров. Ворошилова, буд 17.

Місце виконання боржником грошового зобов`язання з оплати за поставлену електричну енергію сторони у договорі не визначали. Обставин, які б свідчили про те, що виконати грошове зобов`язання з оплати за спожиту електричну енергію можна тільки у певному місці й, зокрема, за місцем поставки суд не встановив.

Змістом заяви стягувача не є вимоги пов`язанні із виконанням зобов`язання з поставки електричної енергії, її якості чи обсягу.

Спір між сторонами виник у зв`язку з невиконання боржником зобов`язання з оплати товару, внаслідок чого стягувач вимагає сплатити заборгованість за поставлений товар, а також інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що правила визначення підсудності справ, що передбачені частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України до заяви стягувача застосуванню не підлягають .

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд установив, що місцезнаходженням боржника ТОВ "Тріо Трейт" (ідентифікаційний код: 39490119) є 08601, Київська обл., Обухівський р-н, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 22-А.

Отже, суд дійшов висновку, що спір у цій справі підсудний господарському суду за місцезнаходженням боржника, за правилами визначення підсудності справ, встановлених частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу підсудна господарському суду за місцезнаходження боржника, за правилами визначення підсудності справ, встановлених частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 152 Господарського процесуального кодексу України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

За таких обставин матеріали заяви та додані до неї документи підлягають переданню для розгляду до Господарського суду Київської області за встановленою підсудністю за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частини 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (частина 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 27, 29, 31, 152, 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву стягувача Товариства з обмежено відповідальністю "ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Трейт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 194738,14 грн, а також додані до неї документи передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду протягом 10 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя А.І. Гладун