ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2020/25

За позовом Акціонерного Товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСЕР",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 575 182, 44 грн,

Суддя Антонова В.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» (надалі - відповідач) про стягнення 575 182, 44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1593 від 17.07.2014, в частині сплати орендної плати за період з березня по грудень 2022 року в розмірі 70% від її загального нарахованого розміру.

Також позивачем у позові зазначено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2025 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

07.07.2025 від представника відповідача надійшли заперечення проти відкриття провадження у справі, в якому він просив відмовити у відкритті провадження, залишити без розгляду та повернути позивачу позовну заяву.

07.07.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі, визнано справу малозначною, її розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (надалі - третя особа).

23.07.2025 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, в якому міститься клопотання про застосування строків позовної давності. Також відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, в обґрунтування якого останній зазначає, що наявні чотири справи, а саме №№ 911/1789/17, 911/465/21, 911/2400/23, 911/2020/25 із взаємовиключними твердженнями та висновками, які стосуються правовідносин між сторонами за договором оренди від 17.07.2014 №1593, крім цього, позивачем ставиться під сумнів достовірність долучених до позовної заяви копій письмових доказів, а тому є необхідність дослідження їх оригіналів у судовому засіданні, в зв`язку із чим просив розгляд справи №911/2020/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, відповідач зазначає, що ним з позовною заявою отримано нечитабельні копії документів виготовлених з копій та подано клопотання про витребування для огляду оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до позову.

Так, у відповідності до ч.1-2 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За приписами ч. 5 ст. 91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно із ч.6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Судом враховано, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1593 від 17.07.2014, витяг з індексним номером 190636156 та інші письмові докази копії яких долучені до позовної заяви неодноразово досліджувалися господарськими судами межах справ №910/10903/17, 911/1789/17, 911/465/21 та 911/2400/23 позивачем підтверджено відповідність копії письмових доказів оригіналам своїм підписом, а тому суд не вбачає необхідності огляду оригіналів копій документів долучених до позовної заяви.

Щодо посилання відповідача, що йому надійшли з позовної заявою нечитабельні копії долучених позивачем до позову документів, то суд зазначає, що такі твердження відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодним належним доказом, зокрема, актом складеним у присутності відповідального працівника пошти.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, у якому останній просив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч.6 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін;

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, враховуючи ціну позову, приймаючи до уваги обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність даної справи, обсяг та характер доказів у справі та те, що справа не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, а характер спірних правовідносин та предмет доказування в справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також те, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, проведення судового засідання та в чому саме полягає складність предмету доказування, а тому суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на положення ч.1 ст.252 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Керуючись статтями 91, 165, 232 - 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСЕР" про витребування для огляду оригіналів письмових доказів відмовити.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСЕР" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін - відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Антонова