ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 Справа № 914/1415/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Благодійної організації «Міжнародні проекти», м. Львів

про стягнення 28 866,00 грн

за участю представників: не викликалися

Обставини розгляду справи.

06.05.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів до Благодійної організації «Міжнародні проекти», м. Львів про стягнення 28 866,00 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву залишено без руху.

20.05.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань. Ухвалою суду від 26.05.2025, зокрема, було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.

Відправлення на адресу відповідача ухвали суду про відкриття провадження у справі підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 427). Відправлення здійснювалося за адресою відповідача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, буд. 20. 26.06.2025 вищевказане відправлення повернулося на адресу суду із відміткою відділення зв`язку «Повернення за закінченням терміну зберігання».

Отже, суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом і від них не надходило жодних заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін, дослідивши наявні у справі докази та викладені в позовній заяві пояснення, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06.02.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди №Г-13306-23 (А) нерухомого державного майна, що належить до комунальної власності. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати виконав неналежним чином, у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача із листом про розірвання договору. Однак, незважаючи на те, договір було розірвано 26.02.2024, відповідач продовжив користуватися майном та звільнив його лише 08.08.2024. З огляду на наведене, за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати у розмірі 8 319,02 грн. Також відповідачу за період часу з 27.02.2024 по 08.08.2024 нараховано неустойку відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України у розмірі 20 546,77 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 28 866,00 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

27.07.2015 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Благодійною організацією «Міжнародні проекти» (орендар) було укладено договір оренди №Г-13306-23 (А) нерухомого державного майна, що належить до комунальної власності.

Відповідно до пункту 1.1. договору, орендодавець (позивач) і балансоутримувач передають, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму визначену у пункті 6 Умов.

Згідно п. 9 Умов, місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону 1 479,34 грн без ПДВ (протокол електронного аукціону №LLD001-UA-339 від 19.01.2023). Витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю компенсуються орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5. договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

Згідно з пунктом 3.2. договору, якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року

Відповідно до пункту 3.4. договору, орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (90% орендодавцю, 10% балансоутримувачу) щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.

Згідно з пунктом 3.9. договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній місцевому бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині, належній балансоутримувачу).

Відповідач допустив прострочення сплати орендної, заборгованість з якої згідно розрахунку становить 8 319,02 грн.

Згідно з п. 12.1. договору, цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 06.02.2023 по 06.02.2028 включно.

Відповідно до п. 12.7.1 договору зазначено, що договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Згідно із п. 12.8 договору про наявність однієї з підстав для дострокового припинення цього договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, орендодавець або балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом із зазначенням опису порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати надсилання листа ( у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням майна).

Відповідно до абз. 2 п.12.8 договору, якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

З огляду на те, що орендарем не було сплачено орендну плату більш як за 3 місяці, позивач ініціював процедуру одностороннього припинення договору оренди, яка передбачена пп. 12.7.1, 12.8 договору.

11.10.2023 позивачем на адресу відповідача було надіслано припис за вих. №2302-вих-124947 від 11.10.2023 про усунення порушень договору оренди, у якому зазначалось, що станом на 10.10.2023 відповідач має заборгованість за користування об`єктом оренди за договором в сумі 7 982,45 грн, тобто допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше 4 місяців та сумарна заборгованість з орендної плати більша ніж плата за 4 місяці, що є підставою для дострокового розірвання договору за ініціативою орендодавця. Вказаним приписом вимагалось усунути наведене порушення у п`ятиденний строк, а саме заплатити вказану суму заборгованості.

Протягом встановленого у приписі часу відповідач не усунув порушень договору оренди, тому позивач надіслав лист за вих. №4-2302-6982 від 12.02.2024 про дострокове припинення договору оренди № Г-13306-23(А) від 06.02.2023.

08.08.2024 орендарем та балансоутримувачем було складено акт приймання-передачі, згідно якого об`єкт оренди передано (повернуто) балансоутримувачу.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати орендної плати та повернення орендованого майна, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 8 319,02 грн та неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України у розмірі 20 546,77 грн за період часу з 27.02.2024 по 08.08.2024, а всього 28 866,00 грн заборгованості.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 283 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

В силу ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач допустив прострочення сплати орендної плати, яка згідно розрахунку позивача становить 8 319,02 грн. В матеріалах справи відсутні докази сплати вказаної заборгованості, розмір такої заборгованості відповідачем не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Позивачем також нараховано та заявлено до стягнення за період часу з 27.02.2024 по 08.08.2024 неустойку відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України у розмірі 20 546,77 грн.

Як встановлено судом, оскільки лист за вих. №4-2302-6982 від 12.02.2024 було надіслано відповідачу 19.02.2024, договір оренди припинився 26.02.2024.

Пунктом 4 статті 291 ГК України встановлено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно пункту 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Із матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що об`єкт оренди після розірвання договору оренди знаходився в користуванні останнього та був повернутий орендодавцеві лише 08.08.2024.

Згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За таких обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язання, передбаченого договором та ст. 785 ЦК України, щодо своєчасного повернення об`єкта оренди в разі розірвання договору оренди, що в свою чергу є підставою для стягнення неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 28 866,00 грн боргу.

Оскільки спір виник з вини відповідача, позов задоволено, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Благодійної організації «Міжнародні проекти», м. Львів, вул. Тютюнників, буд. 20 (ідентифікаційний код 45054276) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів, пл. Галицька, 15 (ідентифікаційний код 25558625) 28 866,00 грн заборгованості, 2 422,40 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 01.08.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.