ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2025 Справа № 914/732/25

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. за участю секретаря судових засідань Титли О. І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Стрийської окружної прокуратури (надалі Прокурор) в інтересах держави в особі Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області (надалі Розвадівська СР або Позивач),
до відповідача:Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" (надалі ДСГП «Ліси України» або Відповідач),
треті особи:ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 або Третя особа-1), Миколаївське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» (надалі Миколаївське ДЛП ЛГП «Галсільліс» або Третя особа 2),
про:стягнення 224412,79 гривень.
В судовому засіданні взяли участь представники:
прокуратури: позивача:Місінська М. А., не з`явилися,
відповідача: третьої особи-1:Буря В. В., не з`явилися,
третьої особи-2:не з`явилися.
I. ПРОЦЕДУРИ

1. Прокурор в інтересах держави в особі Позивача звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Відповідача про стягнення 224412,79 гривень.

2. Ухвалою від 19.03.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 16.04.2025.

3. Ухвалою від 16.04.2025 суд замінив Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Стрийське лісове господарство" правонаступником Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс". Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Крім того, ухвалою від 16.04.2025, відображеною у протоколі судового засідання, суд відклав підготовче засідання на 14.05.2025.

4. Ухвалою від 14.05.2025 суд залучив Миколаївське ДЛП ЛГП «Галсільліс» до участі у справі третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою від 14.05.2025, відображеною у протоколі судового засідання, продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання на 11.06.2025.

5. Ухвалою від 11.06.2025 суд відклав підготовче засідання на 18.06.2025.

6. Суд створив усі можливості учасникам справи для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їх обставин та подання усіх можливих доказів, вирішив усі подані клопотання, а також виконав решта завдань підготовчого провадження. Зазначене стало підставою для того, що суд ухвалою від 18.06.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.07.2025.

7. В судовому засіданні 30.07.2025 суд ухвалив рішення у справі, проголосивши його вступну та резолютивну частини.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора

8. У межах кримінального провадження №0000491 було встановлено факт незаконної вирубки 24 дерев у кварталі 67, виділі 15 Роздільського лісництва. Сума збитків, завданих навколишньому природному середовищу, становить 224 412,79 гривень.

9. У цьому провадженні підозрюваним був ОСОБА_1 (помічник лісничого іншого господарства Миколаївського ДЛГП «Галсільліс»). Йому інкримінувалася службова недбалість за частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України. Втім, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.09.2024 його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, без встановлення вини.

10. У зв`язку з цим відповідальність за шкоду, заподіяну державі, повинен нести Відповідач як постійний лісокористувач, адже він не забезпечив належний контроль за охороною ввірених йому лісових ресурсів.

11. Предметом позову є стягнення 224 412,79 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шкоди.

12. Підставою позову є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

13. Прокурор зазначив у позові, що очікує зазнати 3367,00 грн витрат на оплату судового збору.

Позиція Позивача

14. Позивач не надав пояснень щодо позову.

Заперечення Відповідача

15. Встановленими у кримінальному провадженні фактами підтверджено, що незаконна рубка була здійснена за участю посадової особи іншого державного підприємства, а саме лісничого ДП «Галсільліс» ОСОБА_1 . У межах кримінального провадження з`ясовано, що саме ця особа самовільно провела відведення лісосіки та клеймування дерев, що в подальшому дало змогу невстановленим особам здійснити незаконну рубку. Працівники Відповідача не були задіяні у вказаних діях, не здійснювали жодних рішень або вказівок щодо проведення рубки, та не вчиняли жодної протиправної поведінки, що могла б спричинити заподіяння шкоди.

16. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 було закрито винятково на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності. Закриття справи з цих підстав не спростовує встановлених у ході досудового розслідування фактів його винуватої поведінки. Ці факти прямо підтверджують, що саме ОСОБА_1 , а не працівники Відповідача, є особою, дії якої призвели до незаконної порубки та завдання шкоди.

17. Відповідача у межах кримінального провадження було визнано потерпілою стороною, що повністю виключає можливість визнання її заподіювачем шкоди.

18. Ці обставини прямо спростовують наявність в діях Відповідача складу правопорушення. Зокрема, протиправності поведінки та причинового зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

19. Крім того, Прокурор не довів розміру завданих збитків. Долучений до позову висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки визначення розміру шкоди не входить до предмета дослідження інженерно-екологічної експертизи.

Пояснення третіх осіб

20. Треті особи не надали пояснень щодо позову.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Підстави представництва Прокурором інтересів держави

21. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у 2 випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

22. Згідно зі статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради на їх території здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

23. Відповідно до статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним із повноважень виконавчого органу місцевого самоврядування у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

24. Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Для фінансування заходів, спрямованих на охорону довкілля, утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища (стаття 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

25. Самовільна порубка лісу відбулася на ділянці лісу, що розташована на території Розвадівської СР.

26. Таким чином, шкода, завдана внаслідок незаконної порубки дерев підлягає стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Розвадівської МР.

27. Отже, саме Розвадівська СР є компетентним органом у розумінні статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

28. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (див. пункт 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

29. Невжиття компетентним органом жодних заходів упродовж розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності…), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (див. пункт 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

30. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

31. Прокурор звернувся до Розвадівської СР листом від 16.07.2024 (том 1, а. с. 42-43), в якому просив вчинити дії, спрямовані на відшкодування шкоди, завданої самовільною незаконною рубкою лісових ресурсів.

32. Розвадівська СР листом від 29.07.2024 (том 1, а. с. 41) відповіла, що у бюджеті ради відсутні кошти для сплати судового збору для звернення в суд з позовом.

33. Листом від 28.02.2025 (том 1, а. с. 45-46) Прокурор повідомив Розвадівську СР про підготовку позову в інтересах держави в її особі про стягнення збитків.

34. Прокурор подав позов до суду 14.03.2025.

35. Таким чином, суд установив наявність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в суді. Зокрема, з моменту звернення Прокурора до компетентного органу (16.07.2024) до моменту подання позову (14.03.2025) минуло вісім місяців. При цьому компетентний орган так і не здійснив заходів щодо захисту інтересів держави. Вказане свідчить про нездійснення або неналежне здійснення компетентним органом захисту інтересів держави. Прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", що свідчить про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді.

Загальні засади

36. Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України та спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.

37. Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Глава 82 Цивільного кодексу України присвячена деліктним зобов`язанням, тобто зобов`язанням з відшкодування шкоди. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

38. Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи, настання шкоди, причинний зв`язок між поведінкою та шкодою, вина особи. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності. При цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

39. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

40. Отже, вирішуючи цю справу суд повинен встановити такі обставини: протиправність поведінки Відповідача, заподіяння шкоди Розвадівській СР, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою та вину Відповідача.

Протиправна поведінка (бездіяльність)

41. За приписами статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

42. Лісові відносини суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства (стаття 2 Лісового кодексу України).

43. Відповідно до статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

44. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

45. Відповідно до частин 1, 5 статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від… незаконних рубок…; забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

46. Обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

47. Таким чином, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

48. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, постановах Верховного Суду: від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16, від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі № 917/1261/17, 19.09.2018 у справі № 925/382/17, 09.12.2019 у справі № 906/133/18, 20.02.2020 у справі № 920/1106/17, № 907/48/24 від 30.01.2025.

49. У постанові від 13.05.2020 у справі № 9901/93/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з вимог частини другої статті 19, статей 63 і 86 Лісового кодексу України, з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 та 19.09.2018 у справах № 909/976/17, № 925/382/17 лісокористувач є не потерпілою, а навпаки, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок незаконної порубки лісу, перед державою як власником лісових ресурсів. Адже в цьому випадку вина лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності щодо невжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень. Таким чином, право на відшкодування шкоди, завданої самовільним вирубуванням лісу, має держава, цивільно-правову відповідальність перед якою несуть безпосередні винуватці порубки нарівні з лісокористувачами.

50. Крім того, Верховний Суд при розгляді справи № 914/669/22 у постанові від 18.05.2023 додатково у пункті 80 зазначив таке:

"Відносно висновку суду першої інстанції про необхідність винесення вироку у кримінальному провадженні задля підтвердження в судовому порядку факту нанесення службовими особами відповідача шкоди навколишньому природному середовищу, Верховний Суд зауважує, що законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність за порушення лісового законодавства, які мають різні підстави застосування до особи правопорушника. У цій справі підставою позову є наявність складу цивільного правопорушення у діях лісокористувача щодо незабезпечення ним охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території та допустив самовільну вирубку лісу. Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 18.02.2019 у справі № 926/869/18, від 30.11.2021 у справі № 926/2174/20".

51. У постанові від 28.09.2023 у справі № 927/32/23 Верховний Суд зазначив, що наявність вироку у кримінальному провадженні щодо притягнення осіб за незаконну порубку лісу не є визначальним для покладення на лісокористувача цивільно-правової відповідальності на підставі ст. 1166 ЦК України.

52. Отже, незважаючи на можливу участь ОСОБА_1 у здійсненні незаконної порубки, підставою для покладення цивільно-правової відповідальності на Відповідача є не його участь у цих діях, а неналежне виконання обов`язку щодо охорони та збереження лісового фонду. Така бездіяльність у забезпеченні охорони лісу сприяла виникненню самовільної рубки. Це спростовує аргументи Відповідача, що викладені у пункті 15 цього рішення.

53. Тож, для встановлення протиправної поведінки (дій чи бездіяльності) Відповідача як елементу складу цивільного правопорушення суд повинен дослідити (1) чи є Відповідач постійним лісокористувачем спірної ділянки лісу та (2) чи відбулася незаконна рубка на спірній ділянці лісу.

Постійний лісокористувач

54. Відповідно до частини 2 статті 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

55. Як убачається з матеріалів справи постійним лісокористувачем лісової ділянки у межах вид. 15, кв. 67 у межах Роздільського лісництва є ДСГП "Ліси України".

56. Ця обставина підтверджується розпорядженням Львівської ОДА № 38/0/5-23 від 22.02.2023 «Про надання в постійне користування земельних ділянок» (том 2, а. с.127-128) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, а. с. 22-23). Відповідач не заперечував обставини, що є постійним лісокористувачем виділу 15 кварталу 67.

57. Отже, відповідальність за зобов`язання щодо вжиття заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, у тому числі від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладаються на Відповідача.

Незаконна рубка

58. Представники Відповідача за участю слідчого Миколаївського ВПМ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області в акті огляду місця вчинення порушення лісового законодавства від 22.09.2018 року (том 1, а. с. 120-121) зафіксували факт незаконної вирубки 24 дерев на території Роздільського лісництва, квартал 67, виділ 15: 4 ясена, 1 дуби, 2 буки, 14 грабів, 3 вільхи. Польовою переліковою відомістю (том 2, а. с. 125), що є додатком до акту, визначено діаметри пнів зрубаних дерев. Крім того, в акті встановлено, що на цих пнях наявні клейма. Встановлений в акті розмір заподіяної шкоди внаслідок рубки дерев становить 229176,87 гривень.

59. Слідчий СВ Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області 20.09.2019 на підставі матеріалів кримінального провадження провів огляд місця події та встановив факт незаконної рубки 24 дерев, про що склав протокол (том 1, а. с. 57-58).

60. На підставі заяви директора ДП «Стрийський лісгосп» від 25.09.2018 № 357 (том 1, а. с. 38) Миколаївське відділення поліції Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області зареєструвало кримінальне провадження № 0000491 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 246 Кримінального кодексу України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (том 1, а. с. 33).

61. Як убачається з матеріалів справи, у межах цього провадження ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні відповідного злочину, а обвинувальний акт щодо нього скеровано до суду.

62. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.09.2024 у справі № 447/782/20 (том 1, а. с. 61-64) його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 364, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

63. У постанові від 24.01.2024 у справі № 907/449/22 Верховний Суд, вказуючи на відсутність належних та достовірних доказів, які б підтвердили точну кількість пнів, їх ознаку та діаметр, у результаті незаконної рубки, зазначив таке: "… встановлення кількості зрубаних пнів, їх діаметру та ознаки має суттєве значення для правильного розрахунку шкоди. Розрахунок шкоди не може ґрунтуватися на припущеннях позивача, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні статті 73 Господарського процесуального кодексу України, тому відсутність належних та достовірних доказів, які б підтвердили точну кількість пнів, їх ознаку та діаметр, у результаті незаконної рубки відповідачем, виключає можливість встановлення дійсного розміру шкоди, завданої відповідачем навколишньому природному середовищу як обов`язкової умови для настання відповідальності. Однак, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного перегляду справи, для обчислення розміру шкоди було взято за основу відомості незаконно зрубаних дерев складені інспектором, в яких зазначені, порода дерева та діаметри пнів, проте, у вказаних відомостях відсутня інформація про ознаку зрубаних дерев та дані про вимірювальний пристрій яким проводились заміри. Відсутність належних та достовірних доказів, які б підтвердили точну кількість пнів, їх ознаку та діаметр, у результаті незаконної рубки, виключає можливість встановлення дійсного розміру шкоди, завданої відповідачем навколишньому природному середовищу, як обов`язкової умови для настання відповідальності".

64. Беручи до вказану позицію Верховного Суду, суд оцінює акт огляду місця та протокол огляду в сукупності як належні та достовірні докази, що підтверджують точну кількість незаконно зрубаних пнів, їх ознаки та діаметри. Разом з тим, Відповідач інших доказів на спростування кількості, характеристики, породи та діаметрів незаконно зрубаних дерев не надав.

65. Посилання Відповідача на те, що він має статус потерпілого у кримінальному провадженні, не може бути підставою для звільнення його від обов`язку відшкодування шкоди, завданої незаконною вирубкою дерев. Цивільно-правова відповідальність є самостійним видом юридичної відповідальності, яка покладається незалежно від статусу особи в інших видах провадження, зокрема кримінальному. Тому встановлення у межах кримінального провадження факту заподіяння шкоди Відповідачу не має правового значення для вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної лісовим ресурсам.

66. Отже, на підставі наявних у справі доказів, суд установив, що Відповідач не виконав покладених на нього законодавством обов`язків, адже не забезпечив охорону лісу від незаконної рубки дерев. Тому наявний такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка (бездіяльність) Відповідача.

Заподіяння шкоди Розвадівській СР

67. Згідно з розрахунком Відповідача, що наведений в Акті огляду місця вчинення правопорушення від 22.09.2018 (том 1, а. с. 120-121), розмір шкоди, завданої незаконною порубкою дерев, складає 229'176,87 гривень.

68. З метою визначення розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев постановою слідчого СВ ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області від 15.06.2023 (том 1, а. с. 56) в межах кримінального провадження № 0000491 було призначено інженерно-екологічну експертизу.

69. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/114-23/111409-ФХЕ від 19.10.2023 (надалі Висновок експерта) (том 1, а. с. 24-32) розмір шкоди, (збитків), заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки 24 дерев різних порід, на території держлісфонду Роздільського лісництва в кварталі 67 виділі 15, становить 224412,79 гривень. Цей розмір визначений на підставі такс, що викладених у додатку 1 до постанови КМ України від 23. 07.2008 № 665 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". У цьому висновку судовий експерт вказав на неправомірність проведення Відповідачем розрахунку розміру шкоди на підставі такс, що визначені у додатку № 1 до постанови КМ України № 541 від 24.07.2013, оскільки такі стосуються порядку обчислення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд. Проте земельна ділянка, на якій відбулась порубка лісових насаджень до природно-заповідного фонду чи інших земель з особливим режимом використання не належить.

70. Позиція Відповідача щодо недопустимості Висновку експерта як доказу розміру шкоди (див пункт 19 цього рішення) є необґрунтованою. Зазначений висновок експерта був складений у межах кримінального провадження на підставі постанови слідчого, що підтверджує його допустимість як доказу.

71. При цьому експертне дослідження базується на кількісних і якісних обмірах пнів, здійснених самим Відповідачем, що виключає можливість сумніву у достовірності використаних даних. Експерт Артишко М. В. на підставі ст. ст. 384, 385 КК України попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що також підтверджує належність проведеного дослідження.

72. Водночас Відповідач не подав жодного альтернативного розрахунку, не надав висновку іншого експерта та не ініціював призначення експертизи в межах розгляду справи. Заперечення суми збитків без наведення будь-яких належних доказів не може бути підставою для відхилення висновку.

73. Верховний Суд неодноразово звертався до стандарту доказування "баланс імовірностей" та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19).

74. У постанові від 11.01.2023 у справі № 924/1234/21 Верховний Суд зазначив, що суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (пункт 64).

75. Отже, суд бере до уваги Висновок експерта як належний та допустимий доказ, що підтверджує розмір шкоди, завданої незаконною порубкою дерев, в розмірі 224412,79 гривень.

76. Як убачається з матеріалів справи, ділянка лісу, на якій відбулась незаконна рубка дерев, адміністративно-територіально знаходиться на території Розвадівської СР. Це підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.07.2024 № 10-13-0.2-3895/2-24 (том 1, а. с. 40) та Розпорядженням Львівської ОДА «Про надання в постійне користування земельних ділянок» № 38/0/5-23 від 22.02.2023 (том 2, а. с. 127-128).

77. Беручи до уваги наведене, Розвадівська СР зазнала шкоди у розмірі 224 412,79 гривень.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою

78. Протиправна бездіяльність Відповідача, що мала наслідком незаконну рубку лісу, спричинила втрату лісових ресурсів. Отже, суд установив наступний елемент складу правопорушення причинний зв`язок.

Вина

79. Відповідач відсутності своєї вини не довів. Тому наявній останній елемент складу цивільного правопорушення вина.

80. Суд не бере до уваги аргументи Відповідача про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні незаконної рубки дерев (див пункт 16 цього рішення). Адже в межах цього провадження підлягає встановленню вина саме Відповідача як постійного лісокористувача. Нездійснення необхідних заходів для запобігання незаконній вирубці свідчить про його власну вину.

IV. Судові витрати

Розподіл витрат на оплату судового збору.

81. Витрати на оплату судового збору покладаються на Відповідача на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9а; ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (адреса: 88017, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 45554542) на користь Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області (адреса: 81634, Стрийський район, Львівська область, село Розвадів, вулиця Біласа І Данилишина, будинок 18; ідентифікаційний код 04371555) (до спеціального фонду місцевого бюджету Розвадівської сільської ради з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів) 224412 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста дванадцять) грн 79 коп шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9а; ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (адреса: 88017, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 45554542) на користь Львівської обласної прокуратури (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 3 367 (три тисячі триста шістдесят сім) грн 00 коп відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу подають безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2025.

Суддя Рим Т.Я.