РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2025Справа № 910/7002/25

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 05417377)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 32664024)

про стягнення 49624,16 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» про стягнення 49624,16 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) не сплатив позивачу орендні платежі, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 47916,33 грн (за період з лютого 2024 року до січня 2025 року). Крім того, як вказує позивач, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №31 від 01.04.2021 не у повному обсязі компенсував позивачу вартість спожитої електроенергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 1333,37 грн. Також, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №53 від 01.01.2018 не у повному обсязі компенсував позивачу вартість земельного податку, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 374,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 відкрито провадження у справі №910/7002/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7002/25 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2), що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (за ідентифікатором пошуку 370).

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7002/25.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 між Інститутом надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» (орендар) укладено Договір оренди №19 нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України та знаходиться на балансі Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України.

10.06.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до вказаного договору, якою договір викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

В Умовах до 1 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) сторонами погоджено, що об`єктом оренди є корпус №2 6 поверх, 7 поверх, кімната 14, поверх 1 та частина площ загального користування, загальна площа 25,0 кв.м, розміщене за адресою: 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2 та перебуває на балансі Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України.

Відповідно до п. 2.1 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Орендодавцем одночасно з підписанням цього договору. Акти приймання-передачі Майна в оренду та акт повернення Майна з оренди складаються за примірною формою, що затверджена НАН України.

Згідно з п. 3.4 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Орендодавця. Орендодавець надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Орендодавець передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість.

Згідно з п. 9.1 Умов до Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) визначено, що розмір місячної орендної плати становить 4839,10 грн (сума орендної плати за лютий 2022 року з урахуванням інфляції за січень 2022 року, без ПДВ та без урахування 50% пільги на період карантину.

У п. 9.2 Умов Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) вказано, що витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг компенсуються орендарем в порядку, передбаченому п. 6.5 договору.

Згідно з п. 12.1 Умов Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) строк дії договору встановлений до 26.01.2025.

У п. 12.4 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) сторони погодили, що продовження цього договору здійснюється з урахуванням вимог, встановлених статтею 18 Закону та Порядком.

01.01.2018 між сторонами укладено Договір №53 на відшкодування витрат по сплаті податку за землю.

У п. 1.1 Договору №53 від 01.01.2018 вказано, що інститут є постійним користувачем земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування землею І-КВ №003954, площею 151298 м2 і приймає на себе зобов`язання на підставі Закону України «Про плату за землю» здійснювати сплату земельного податку відповідно до використовуваної виробничої площі, що перебуває у користуванні платника.

Відповідно до п. 1.2 Договору №53 від 01.01.2018 платник приймає на себе зобов`язання відшкодувати інституту в повному обсязі витрати по сплаті податку на землю (за календарний рік рівними долями щомісячно) відповідно до виробничих площ 25,0 м2 в корпусі № 2, що перебувають у користуванні платника.

Відповідно до п. 2.1 Договору №53 від 01.01.2018 інститут обчислює суму земельного податку платника в порядку, визначеному Законом України «Про плату за землю», подає дані до податкової інспекції і сплачує земельний податок рівними частинами щомісячно.

У п. 3.1 Договору №53 від 01.01.2018 сторонами погоджено, що договір набуває чинності з моменту надання площі у користування і діє до 31.12.20198. У разі розірвання договору одна із сторін надсилає іншій повідомлення не менш ніж за місяць до дати розірвання договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору №53 від 01.01.2018 договір вважається продовженим на черговий і наступні календарні роки без оформлення додаткових документів, якщо сторони не вжили дій до його розірвання, або повідомлення про мотивований строк закінчення договору згідно п.3.1.

Також, 01.04.2021 між Інститутом надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» (сторона 2) укладено Договір №31 на компенсацію витрат за спожиту електроенергію та послуг з її розподілу.

У п. 1.1 Договору №31 від 01.04.2021 вказано, що сторона 1 для забезпечення споживання електричної енергії здійснює окрему закупівлю електричної енергії та послуг з розподілу електричної енергії згідно процедур, визначених ЗУ «Про ринок електричної енергії» та, відповідно, є стороною у договорах з постачальником електроенергії та постачальником послуг з розподілу електричної енергії. Сторона 2 є субспоживачем частини електроенергії, поставленої стороні 1, та відповідної частини послуг з розподілу цієї електроенергії, і зобов`язується компенсувати витрати на власне споживання електроенергії та послуги з її розподілу стороні 1 в порядку та на умовах цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору №31 від 01.04.2021 компенсації підлягають витрати сторони 1 на оплату спожитої стороною 2 електроенергії, з урахуванням втрат електроенергії на трансформаторах електроживлення і кабельних мережах, частки витрат електроенергії на холосту роботу трансформаторів, що живлять електромережі, та питомі витрати електроенергії на освітлення території, охорону і охоронну сигналізацію, згідно діючих тарифів постачальника електричної енергії сторони 1 та витрати на оплату послуг з її розподілу для кожного класу напруги, які введені в дію з 01.01.2021р., згідно Постанови НКРЕКП від 09.12.20р. №2369.

Відповідно до п. 2.2 Договору №31 від 01.04.2021 розрахунок суми компенсації витрат на оплату спожитої електроенергії ґрунтується на основі обліку обсягу використаної електроенергії стороною 2 (Облік здійснює ДП «Інженерно-виробничий центр» НТАК «АЛКОН», (далі - ДП ІВЦ «АЛКОН»), відповідно до двостороннього договору із стороною 1). Розрахунок суми компенсації витрат на оплату послуг з розподілу електроенергії визначається пропорційно до обсягу електроенергії використаної стороною 2.

Відповідно до п. 2.4 Договору №31 від 01.04.2021 до останнього числа поточного місяця сторона 2 направляє стороні 1 заявку на обсяг електроенергії, необхідний для споживання в наступному розрахунковому періоді (з 1-го по останнє число). Заявка на вказаний обсяг електроенергії погоджується зі стороною 1 за наявністю остаточної оплати за попередній період і узгоджується, зважаючи на існуючий ліміт загального обсягу поставки електроенергії, з ДП ІВЦ «АЛКОН», за обсягами спожитої електроенергії за попередній період та середніми обсягами споживання підприємства в аналогічному періоді попереднього року.

Відповідно до п. 2.5 Договору №31 від 01.04.2021 на останнє число кожного місяця ДП ІВЦ «АЛКОН» проводить реєстрацію показників центральних лічильників на ЦРП-359, за якими сторона 1 здійснює розрахунки за поставлену електроенергію, та показників лічильників внутрішнього обліку, за якими сторона 2 проводить оплату спожитої електроенергії. Після аналізу даних показників ДП ІВЦ «АЛКОН» надає цей звіт стороні 1 для здійснення стороною 2 остаточних розрахунків за спожиту електроенергію. При перевищенні споживання електроенергії стороною 2 від заявленого нею обсягу, на підставі виставлених рахунків стороною 1 на додатковий обсяг електроенергії, протягом 14 діб з моменту одержання рахунку сторона 2 здійснює доплату. При відсутності такої оплати постачання електроенергії стороні 2 може бути припинено.

Відповідно до п. 3.1 Договору №31 від 01.04.2021 сторона 1 до 15 числа поточного місяця направляє стороні 2 рахунки на попередню оплату електричної енергії в заявлених та погоджених обсягах та послуг з її розподілу.

Відповідно до п. 7.1 Договору №31 від 01.04.2021 договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021 року, а у фінансовій частині до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається подовженим на наступні календарні роки, якщо сторони не вжили дій до його розірвання.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) не сплатив позивачу орендні платежі, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 47916,33 грн (за період з лютого 2024 року до січня 2025 року). Крім того, як вказує позивач, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №31 від 01.04.2021 не у повному обсязі компенсував позивачу вартість спожитої електроенергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 1333,37 грн. Також, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №53 від 01.01.2018 не у повному обсязі компенсував позивачу вартість земельного податку, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 374,46 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно з п. 3.1 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Орендодавця за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Орендодавцем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору. Орендна плата за перший місяць оренди визначається з урахуванням таких особливостей: якщо між датою визначення орендної плати за базовий місяць (визначений відповідно до пункту 9.1 Умов) і датою підписання акта приймання-передачі минуло більш як один повний календарний місяць, то розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється календарний місяць, то розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць; Орендна плата за другий і кожний наступний місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, за лютий 2024 року позивачем нараховано відповідачу орендну плату у розмірі 3829,13 грн, за березень 2024 року - 3840,60 грн, за квітень 2024 року - 3859,76 грн, за травень 2024 року - 3867,50 грн, за червень 2024 року - 3890,70 грн, за липень 2024 року - 3976,30 грн, за серпень 2024 року - 3976,30 грн, за вересень 2024 року - 4000,15 грн, за жовтень 2024 року - 4060,16 грн, за листопад 2024 року - 4133,23 грн, за грудень 2024 року - 4211,77 грн, за січень 2025 року - 4270,73 грн, що разом становить 47916,33 грн.

Судом встановлено, що здійснені позивачем нарахування відповідають умовам укладеного між сторонами Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) та визнаються судом обґрунтованими.

При цьому, відповідачем не було відзив на позовну заяву та не було висловлено будь-яких заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків розмірів орендної плати за спірний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.3 Договору №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) орендар сплачує орендну плату Орендодавцю щомісяця: до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди, - для орендарів, які отримали майно в оренду без аукціону.

Доказів сплати заборгованості по орендній платі за Договором №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022) у розмірі 47916,33грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Також, як встановлено судом, 01.01.2018 між сторонами укладено Договір №53 на відшкодування витрат по сплаті податку за землю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунку №568 від 31.03.2023 позивачем нараховано відповідачу суму відшкодування податку за землю на суму 38,76 грн, відповідно до рахунку №285 від 29.02.2024 - 30,74 грн, відповідно до рахунку №469 від 31.03.2024 - 35,45грн, відповідно до рахунку №649 від 30.04.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1020 від 30.06.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1205 від 31.07.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1321 від 31.08.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1468 від 30.09.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1720 від 31.10.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №1910 від 30.11.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №765 від 31.05.2024 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №2026 від 31.12.224 - 32,31 грн, відповідно до рахунку №36 від 31.01.2025 - 36,19 грн.

Згідно з п. 2.2 Договору №53 від 01.01.2008 платник відшкодовує щомісячно, до 15 числа наступного місяця інституту у повному обсязі суму податку за землю, обчислену пропорційно тій частині площі, що знаходиться фактично у користуванні платника

У позовній заяві позивач повідомив, що відповідач оплатив земельний податок на суму 26,73 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача з відшкодування земельного податку за спірний період становить 374,46 грн, доказів сплати яких станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Також, як встановлено судом, 01.04.2021 між Інститутом надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» (сторона 2) укладено Договір №31 на компенсацію витрат за спожиту електроенергію та послуг з її розподілу.

Як вбачається з матеріалів справи, за грудень 2024 року позивачем нараховано відповідачу до компенсації грошову суму за спожиту електроенергію у розмірі 170,46 грн та за червень 2024 року - 1591,90 грн

Згідно з п. 3.2 Договору №31 від 01.04.2021 сторона 2 зобов`язана сплатити вартість заявленої електроенергії та послуг з її розподілу в повному обсязі в термін до останнього числа поточного місяця. Часткова оплата не допускається і є фактичною несплатою вартості заявленого та погодженого обсягу електроенергії.

Відповідач у відзиві на позовну заяву пояснив, що у відповідача існувала переплата у сумі 429,99 грн.

Суд зазначає, що вказані обставини не були спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Доказів сплати грошових коштів у сумі 1332,37 грн (170,46 грн + 1591,90 грн - 429,99 грн) станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» у загальній сумі 49623,16 грн (47916,33 грн за Договором №19 від 27.01.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.06.2022), 374,46 грн за Договором №53 від 01.01.2018 та 1332,37 грн за Договором №31 від 01.04.2021) 49623,16 грн) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» про стягнення 49624,16 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 49623,16 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фактотум» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 32664024) на користь Інституту надтвердих матеріалів ім. В.М. Бакуля Національної академії наук України (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 05417377) грошові кошти у розмірі 49623 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять три) грн 16 коп. та судовий збір у розмірі 3027 (три тисячі двадцять сім) грн 94 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак