ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1355/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідент. код 42399676)

до Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (62458, Харківська обл., с. Покотилівка, вул. Незалежності 57; ідент. код 43957533)

про стягнення 375304,54 грн

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 15 375304,54 грн, яка складається з пені у сумі 331717,17 грн; 3% річних у сумі 27012,48 грн; інфляційних втрат в сумі 16574,89 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4503,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 2146-ПСО(ТКЕ) 32 від 16.12.2022 щодо своєчасної оплати вартості природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2025 відкрито провадження у справі № 922/1355/25; постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Сторони про факт відкриття провадження у справі № 922/1355/25 та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права були повідомлені в порядку приписів ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України шляхом направлення ухвали від 22.04.2025 в електронній формі до Електронного кабінету позивача та відповідача із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку позивач та відповідач отримали ухвалу суду 22.04.2025.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. 120, п. 2 ст. 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

03.07.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15622), в якому відповідач просить прийняти відзив до розгляду, наголошуючи на тому, що прострочення строку на подачу відзиву відбулось у зв`язку із тим, що Комунальне підприємство "Тепловодопостачання Височанської селищної ради", є об`єктом критичної інфраструктури, що в умовах воєнного стану виконує безперервну роботу з підготовки до опалювального сезону та забезпечення функціонування систем теплопостачання та, з урахуванням воєнного часу, підприємство змушене зосереджувати всі наявні ресурси на виконанні нагальних технічних завдань, спрямованих на підтримання стабільності теплопостачання населенню. А відтак, у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на утримання повноцінного юридичного відділу та неможливістю залучення сторонніх правників через обмежений фінансовий ресурс, підприємство не мало змоги своєчасно підготувати заперечення на позовну заяву. Таким чином, відповідач наголошує, що затримка у поданні заперечень не є свідомим ухиленням від судового процесу, а зумовлена виключно форс-мажорними обставинами, пов`язаними з виконанням критично важливих функцій підприємства в умовах війни. А відтак, відповідача просить суд: прийняти відзив на позовну заяву та щодо суті позову - відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на положення ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та загальновідомий факт військової агресії Російської Федерації, окупацію частини території Харківської області, ракетні обстріли об`єктів критичної інфраструктури, що спричинило для відповідача, додаткове навантаження, оскільки відповідач є підприємством комунальної форми власності, діяльність якого не має комерційного спрямування, та на нього покладено функції забезпечувати життєво необхідні послуги постачання тепла і води мешканцям громади, в тому числі в умовах надзвичайного навантаження, спричиненого військовою агресією та відтермінуванням оплат населенням, вплив загальних викликів, пов`язаних з обстрілами та ризиками пошкодження критичної інфраструктури. Всі ці об`єктивні фактори впливають на платоспроможність підприємства. Одночасно відповідач наголошує, що позивач взагалі не вказав на те, що йому спричинені збитки, а відтак розмір штрафу значно перевищує збитки.

Позивачем 08.07.2025 за вх. № 15979 подано до суду відповідь на відзив, згідно якої наголошує на відсутності у відповідача сертифікату ТПП, неповідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлювали виконання зобов`язань за Договором поставки природного газу, що, в свою чергу, не дає підстав відповідачу для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань. При цьому відповідач наполягає на тому, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов Договору (п.5.1) за поставлений природний газ, а відтак позивач правомірно нарахував за порушення строків пеню, 3% річних та інфляційні втрати, у зазначених розмірах у позовній заяві, відповідно до умов Договору(п.7.2) та положень чинного законодавства. За таких підстав позивач просить суд позов ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому судом враховано, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя. Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ. Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 також визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо, з урахуванням ситуації, що склалась у регіоні, суд у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймає рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ при цьому уникаючи надмірного формалізму.

Також Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.

Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У місті Харкові, де розташований Господарський суд Харківської області, постійно оголошуються повітряні тривоги, під час яких суддя та працівники апарату суду мають перебувати в укриттях з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал "повітряна тривога" та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21 (910/12050/21).

На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу, що враховуючи наявність загрози, у зв`язку зі збройною агресією збоку РФ, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, постійні тривоги, які впливають на виготовлення процесуальних документів, наявної беззаперечної та відкритої інформації щодо постійних обстрілів міста Харкова та Харківської області, суд був вимушений вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив таке.

16 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач), як постачальником, та Комунальним підприємством "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (відповідач), як споживачем, укладено договір № 2146-ПСО(ТКЕ) 32 постачання природного газу (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп. 1) пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року в кількості 408,273 тис. куб метрів.

За умовами пункту 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на обсяг І (фіксований), акт на обсяг ІІІ (фіксований), та акт на обсяг ІІ. Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими.

Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, унормована сторонами у розділі 4 Договору. Зокрема, ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 договору як обсяг ІІІ (фіксований) за 1 000 куб.м. газу без ПДВ визначено у розмірі 13 658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, всього з ПДВ - 16 390,00 грн. Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554,00 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Договору здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Згідно п. 6.2. Договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором

Згідно пункту 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 13.1 договору, цей договір діє до 31 березня 2023 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

На виконання умов Договору у період з грудня 2022 року по березень 2023 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 3 536 480,11 грн, що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу:

- Акт приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року від 31.12.2022, обсяг ІІІ переданого газу: 35,85549 тис.куб.м, вартістю з ПДВ: 593547,73 грн (а.с. 62);

- Акт приймання-передачі природного газу за січень 2023 року від 31.01.2023, обсяг переданого газу: 74,42235 тис.куб.м, вартістю з ПДВ: 1231979,20 грн (а.с. 64);

- Акт приймання-передачі природного газу за лютий 2023 року від 28.02.2023, обсяг переданого газу: 64,05407 тис.куб.м, вартістю з ПДВ: 1060343,86 грн (а.с. 63);

- Акт приймання-передачі природного газу за березень 2023 від 31.03.2023, обсяг переданого газу: 39,30251 тис.куб.м, вартістю з ПДВ: 650609,32 грн (а.с. 61).

Суд зазначає, що вказані вище акти приймання-передачі природного газу містять печатки та підписи уповноважених представників сторін.

Як зазначає позивач, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, спожитий природний газ відповідачем, повністю оплачений у загальному розмірі 3 536 480,11 грн, однак з порушенням строків, встановлених умовами договору.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань зі оплати поставленого позивачем природного газу, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України нараховано до стягнення з відповідача 27012,48 грн 3% річних за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 16.02.2023 по 14.03.2024, 16574,89 грн індексу інфляційних втрат за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення квітень 2023 березень 2024 та 331717,17 грн пені за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 16.02.2023 по 15.11.2023.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач за Договором № 2146-ПСО(ТКЕ) 32 від 16.12.2022 поставив відповідачу у період з грудня 2022 року по березень 2023 року природний газ на загальну суму 3 536 480,11 грн, який мав бути остаточно оплачений останнім в строк до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Однак відповідач свої зобов`язання виконав з порушення строку унормованого п. 5.1. договору, а саме оплати здійснені наступним чином: 15.02.2023 сплачено 450 000,00 грн за газ поставлений у грудні 2022; 28.02.2023 сплачено 143 547,73 грн за газ поставлений у грудні 2022; 28.02.2023 сплачено 306 452,27 грн за газ поставлений у січні 2023; 22.03.2023 сплачено 400 547,73 грн за газ поставлений у січні 2023; 11.04.2023 сплачено 118 000,00 грн за газ поставлений у січні 2023; 26.04.2023 сплачено 404 979,20 грн за газ поставлений у січні 2023; 23.05.2023 сплачено 2 000,00 грн за газ поставлений у січні 2023; 23.05.2023 сплачено 198 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 07.07.2023 сплачено 100 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 13.07.2023 сплачено 243 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 20.07.2023 сплачено 100 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 28.08.2023 сплачено 50 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 25.09.2023 сплачено 100 000,00 грн за газ поставлений у лютому 2023; 25.12.2023 сплачено 212 457,37 грн за газ поставлений у лютому 2023; 27.12.2023 сплачено 56 886,49 грн за газ поставлений у лютому 2023; 27.12.2023 сплачено 293 113,51 грн за газ поставлений у березні 2023; 14.02.2024 сплачено 98 925,00 грн за газ поставлений у березні 2023; 28.02.2024 сплачено 100 000,00 грн за газ поставлений у березні 2023; 06.03.2024 сплачено 48 970,00 грн за газ поставлений у березні 2023; 13.03.2024 сплачено 50 000,00 грн за газ поставлений у березні 2023; 15.03.2024 сплачено 59 600,81 грн за газ поставлений у березні 2023.

Відповідачем не спростовано доказів позивача щодо здійснення оплат за поставлений природний газ з порушенням стоків таких оплат.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України нараховано до стягнення з відповідача 27 012,48 грн 3% річних за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 16.02.2023 по 14.03.2024, 16 574,89 грн індексу інфляційних втрат за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення квітень 2023 березень 2024 та 331 717,17 грн пені за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 16.02.2023 по 15.11.2023.

Періоди прострочення грошових зобов`язань та суми таких зобов`язань відповідачем жодним чином не спростовуються, доказів протилежного матеріали справи не містять та останнім суду не надано.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

Ураховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача та клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 100%, суд зазначає наступне.

Згідно статей 546, 549 ЦК України, статті 230 ГК України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, а не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Доводи відповідача щодо значного навантаження на бюджет через санкції є необґрунтованими та вони не підтверджені відповідними доказами, у зв`язку з чим такі доводи не є виключними обставинами, які можуть стати підставою для зменшення пені.

У свою чергу, у системному аналізі фактичних обставин функціонування ринку природного газу та його нормативного регулювання, єдиним джерелом компенсації понесених постачальником втрат є стягнення з контрагентів усіх можливих штрафних санкцій, а також 3% річних та інфляційних втрат, що передбачено законодавством України і умовами укладеного договору.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2021 у справі № 904/3177/20 вказав, що зміст положень статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України не зобов`язує кредитора доводити наявність у нього збитків для того, щоб притягнути боржника до відповідальності у вигляді штрафних санкцій, а посилання відповідача, в обґрунтування заяви про зменшення штрафних санкцій, на понесені ним збитки у вигляді виконавчого збору та збитковість його підприємства не може вважатися такими винятковими підставами для їх зменшення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, та відхилення клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 100%.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати з оплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-80, 86, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (62458, Харківська обл., с. Покотилівка, вул. Незалежності 57; ідент. код 43957533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідент. код 42399676) 331717,17 грн пені, 27012,48 грн 3 % річних, 16574,89 грн інфляційних втрат та 2 422,40 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "25" липня 2025 р.

Суддя М.І. Шатерніков