ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. Справа№ 910/2772/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Коробенка Г.П.

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 31.07.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 (повний текст складено і підписано 28.05.2025)

у справі № 910/2772/25 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО»

про стягнення 550 049,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача неустойки в сумі 550 049,21 грн., нарахованої за порушення строків поставки товару за договором поставки № 1007/1 від 10.07.2024.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що сторонами було погоджено нові строки та ціну товару (специфікація № 5А144259-D8T6-45D9-97DF-26152233EC2E) виконання якої позивач підтвердив здійснивши оплату товару за новою ціною, проте вказаного позивачем при розрахунку штрафних санкцій враховано не було.

Також відповідач, зазначивши про те, що різниця між сумою договору і сумою поставленого товару становить 45 391,26 грн., а загальна сума неустойки, яку визначив позивач, у більше ніж 12 разів перевищує суму товару, який недопоставлений за спірним договором, просив відмовити у задоволенні позовних вимог або зменшити їх до 1 грн. на підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 233 ГК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 25 776,45 грн. неустойки, 1 031,83 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду спору сторін по суті, суд першої інстанції, врахувавши умови п.п. 2.2, 2.5 спірного договору, відповідно до яких сторони можуть погоджувати істотні умови постачання у специфікаціях, та що збільшення вартості товару провадиться виключно за погодженням покупця шляхом затвердження сторонами нової специфікації, зважаючи, що представниками відповідача не заперечено отримання та оплату товару за специфікацією № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024, дійшов висновку, що сторонами договору було досягнуто нових домовленостей щодо строку поставки та нової ціни товару шляхом підписання нової специфікації.

З огляду на вказане, суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок неустойки за порушення строків поставки товару, дійшов висновку, що він є необґрунтованим та арифметично не вірним, вказавши, що за перерахунком суду, відповідно до п. 5.1 спірного договору та з урахуванням меж заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 85 921,49 грн. неустойки.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення неустойки, а саме зменшення її на 70% та, з огляду на вказане, частково задовольнив позовні вимоги присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 25 776,45 грн.

Зменшуючи розмір неустойки, суд першої інстанції врахував, що:

- з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що керівником товариства є ОСОБА_1, який з лютого 2022 р. перебуває в Збройних Силах України;

- відповідач вживав усіх заходів для здійснення повної та своєчасної поставки товару, сума не поставленого товару за специфікацією 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024 становить 61 485,05 грн., в той час як заявлена позивачем до стягнення неустойка в розмірі 550 049,21 грн. майже в 9 разів перевищує вартість не поставленого товару.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму неустойки у розмірі 535 049,21 грн. задовольнити в повному обсязі, судовий збір та понесені витрати на надання правової допомоги покласти на відповідача.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуване рішення не відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо вмотивованості судового рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- підписання нової специфікації, в який визначається новий об`єм для поставляємого товару та нова вартість для такого товару є окремим документом. При цьому в новій специфікації не зазначається, що підписання такої специфікації зупиняє обов`язки, які сторони взяли на себе за попередньою специфікацією. Отже, підписання сторонами специфікації № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024 це не внесення змін в попередні специфікації, а погодження поставки нової партії товару, за новою ціною в становленні строки;

- у зв`язку з тим, що апелянт є постачальником сировини для виробників хлібобулочних та кондитерських виробів, він потребує великої кількості меду, в зв`язку з чим постійно закуповує мед у різних постачальників в об`ємах відповідно до потреб виробництва та проводить нові тендери по закупці меду та для пошуку найбільш вигідних постачальників. На даний час у відповідача ще є не виконані зобов`язання згідно раніше підписаних специфікаціях, по яким відповідач також відмовився постачати товар. Крім того, відповідач продовжує подавати заявки для участі у майбутніх тендерах щодо поставки меду.

- при вирішені питання, щодо зменшення суми неустойки, суд взяв до уваги скрутне становище відповідача та те що керівник відповідача (ОСОБА_1) перебуває в лавах ЗСУ з лютого 2022 року, проте матеріали справи не містять доказів того що саме відповідач перебуває у скрутному матеріальному положенні, а позов заявлено не до фізичної особи, а до юридичної особи

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 справа № 910/2772/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 у справі № 910/2772/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України; запропоновано Товариству з обмеженою «ЗАКУПІВЛІ КОМ» уточнити/конкретизувати вимоги прохальної частини апеляційної скарги, а саме: зазначити, в якій частині оскаржується рішення, шляхом подання відповідної заяви; надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- в разі оскарження рішення в частині відмови у задоволенні позову на суму 524 272,76 грн. - надання доказів сплати судового збору в сумі 9 436,91 грн. у встановленому порядку;

- в разі оскарження рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 509 272,76 грн. - надання доказів сплати судового збору в сумі 9 166,91 грн. у встановленому порядку.

03.07.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках до якої міститься платіжна інструкція № 27878 від 23.06.2025 про сплату 9 908,32 грн., в призначенні платежу вказано: «Судовий збір за позовом ТОВ"ЗАКУПІВЛІ КОМ" на рішення від 28.05.25 по спр. №910/2772/25 Північн. апеляц. госп. Суд».

Окрім цього, апелянтом конкретизовано вимоги апеляційної скарги, а саме зазначено, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 524 272,76 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25, постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу № 910/2772/25 призначено до розгляду на 31.07.2025 об 11:20 год., матеріали справи № 910/2772/25 витребувано у Господарського суду міста Києва

14.07.2025 матеріали цієї справи надішли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 № 09.1-08/1759/25, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці у період з 28.07.2025 по 01.08.2025 включно, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2772/25.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 справа № 910/2772/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Іоннікова І.А., Хрипун О.О.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 № 09.1-08/1759/25, у зв`язку з участю судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у навчанні з 29.07.2025 по 31.07.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2772/25.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 справа № 910/2772/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Коробенко Г.П., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 справу № 910/2772/25 прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Коробенко Г.П., Хрипун О.О.), учасників справи повідомлено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 відбудеться у раніше визначені дату та час, а саме 31.07.2025 об 11:20 год.

Станом на 31.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач в судове засідання представників не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити .

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

10.07.2024 позивач (покупець) та відповідач (постачальник) уклали договір поставки № 1007/1 (далі Договір), в п. 1.1 якого погодили, що постачальник зобов`язується поставити у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - мед натуральний, квітковий, жовтого кольору різних відтінків, текучий, однорідної консистенції 1 г. ДСТУ 4497:2005, на умовах, визначених цим договором та специфікаціями, що узгоджені сторонами, та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору сторони можуть погоджувати всі умови постачання, визначені у п.п. 1.1-1.3 даного договору та інші істотні умови постачання в специфікаціях.

Згідно з п. 2.4 Договору ціна, асортимент та інші характеристики товару, що постачається, відображаються у накладній, яка має відповідати погодженій сторонами специфікації.

Збільшення вартості товару провадиться виключно за погодженням покупця шляхом затвердження сторонами нової специфікації. При цьому, постачальник повинен направити на адресу покупця проект нової специфікації не менш ніж за 5 (п`ять) календарних днів до бажаної дати її узгодження згідно з положеннями цього договору (п. 2.5 Договору).

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що оплата товару здійснюється в національній валюті України безготівковим розрахунком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі. Вартість товару не може бути змінена після підписання сторонами відповідної специфікації без письмової згоди покупця, яка викладена шляхом підписання нової специфікації.

У відповідності з п. 7.2 Договору останній вважається укладеним та набирає чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2025 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов`язань. Продовження строку дії договору оформлюється у письмовій формі, шляхом підписання додаткової угоди.

10.07.2024 сторонами підписано специфікацію № 24331025, відповідно до якої відповідач зобов`язався поставити позивачу 3800 кг меду загальною вартістю 277 476,00 грн. наступним чином:

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 18.07.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 19.08.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 16.09.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 17.10.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 13.11.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 16.12.2024;

- 200 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 17.10.2024.

Листом № 02 від 22.08.2024 відповідач повідомив позивача про тимчасову неможливість постачання товару та просив відтермінувати строк поставки на 1 (один) календарний місяць від дати даного листа.

27.08.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 14/08, в якій вимагав виконати взяті на себе зобов`язання за Договором та до 29.08.2024 поставити товар.

10.09.2024 р. відповідач направив позивачу лист № 01, в якому просив переглянути ціну товару та укласти додаткову угоду.

12.09.2024 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої було внесено зміни до специфікації № 24331025 від 10.07.2024 р., а саме - змінено строки поставки товару:

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 18.07.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 13.09.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 07.10.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 30.10.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 28.11.2024;

- 600 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 16.12.2024;

- 200 кг меду вартістю 60,85 грн. за 1 кг до 03.10.2024.

Позивачем долучено до матеріалів справи видаткові накладні на поставку 1 200 кг меду № 1907 від 02.08.2024 на суму 43 812,00 грн. та № 2667 від 13.09.2024 на суму 43 182,00 грн. Доказів оплати вказаного товару позивачем не надано. Залишок не поставленого товару складає 2 600 кг.

10.12.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 28/12, в якій вимагав виконати взяті на себе зобов`язання за договором та до 16.12.2024 поставити товар.

З огляду на те,, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за Договором та допустив прострочення поставки товару, позивач звернувся до суду з цим позовом у якому просив стягнути з відповідача неустойку в сумі 550 049,21 грн..

Правові позиції сторін детально наведені вище.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, матеріалами справи підтверджується, що поставки за Договором відповідачем були здійснені з порушенням встановленого пунктом 5.1. Договору строку.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно з п. 5.1 Договору у разі несвоєчасної поставки погодженого у специфікації сторонами товару, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення поставки товару, від вартості (ціни) несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки. Якщо прострочення поставки товару перевищує 10 (десять) календарних днів, постачальник зобов`язується, починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня прострочення, сплатити покупцю неустойку у розмірі 5% від вартості (ціни) несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки товару.

Отже, для стягнення з відповідача визначеної п. 5.1 Договору неустойки необхідно встановити чи було відповідачем порушено строки поставки товару та, у випадку порушення такого строку, визначити періоди прострочення.

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено видаткові накладні на поставку меду у кількості 1 721 кг № 4194 від 29.11.2024 на суму 43 732,74 грн., № 4682 від 24.12.2024 на суму 75 546,00 грн., № 4683 від 24.12.2024 на суму 25 182,00 грн., та виписку з банківського рахунку відповідача за період з 26.11.2024 по 08.04.2025, з якої вбачається, що 17.01.2025 та 14.02.2025 позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 144 460,74 грн. за поставлений товар згідно з Договором.

Також відповідач долучив специфікацію № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024 на поставку 2 600 кг меду (залишок від погоджених сторонами 3800 кг), відповідно до якої було змінено строки поставки та ціну товару за специфікацією від 10.07.2024:

- 600 кг меду вартістю 69,95 грн. за 1 кг до 27.11.2024;

- 900 кг меду вартістю 69,95 грн. за 1 кг до 10.12.2024;

- 900 кг меду вартістю 69,95 грн. за 1 кг до 24.12.2024;

- 200 кг меду вартістю 69,95 грн. за 1 кг до 27.11.2024.

Судом першої інстанції встановлено, що:

- з пояснень відповідача вбачається, що у відповідь на лист відповідача № 01 від 10.09.2024 (щодо збільшення ціни за одиницю товару), 26.11.2024 між сторонами укладено специфікацію № 5A144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E до Договору, у якій визначено ціну за 1 кг товару на рівні 69,95 грн. без ПДВ (83,94 грн. з ПДВ), а також визначено нові строки поставки товару;

- відповідно до цієї специфікації відповідач здійснив поставку товару за вказаними вище видатковими накладними № 4194 від 29.11.2024 (521 кг меду), № 4682 від 24.12.2024 (900 кг меду) та № 4683 від 24.12.2024 (300 кг меду);

- у судовому засіданні 20.05.2025 представники позивача не заперечили наявність погодженої позивачем специфікації № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024, якою змінено строк поставки та ціну за одиницю товару, підтвердили отримання товару за наданими відповідачем до матеріалів справи видатковими накладними та підтвердили оплату товару на суму 144 460,74 грн. з урахуванням нової ціни (69,95 грн. за 1 кг).

Колегія суддів зазначає про те, що надана відповідачем специфікація № 5A144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E до Договору позивачем не підписана, проте позивач своїми діями щодо прийняття та оплати товару за новою ціною фактично погодив факт укладення вказаної специфікації. Слід зазначити і про те, що підписання ним вказаної специфікації позивач не заперечив ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що таку специфікацію слід вважати підписаною обома сторонами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено вище, сторонами у добровільному порядку погоджено зміну строків поставки товару про що укладено специфікацію № 5A144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E до Договору.

За змістом положень ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ЦК Украхни).

Отже, .з моменту укладення специфікації № 5A144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E до Договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з постави товару був змінений та визначається виходячи з погоджених сторонами у такій специфікації строків.

Посилання позивача на те, що підписання сторонами специфікації № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024 це не внесення змін в попередні специфікації, а погодження поставки нової партії товару, за новою ціною в становленні строки спростовується змістом вказаної специфікації, зокрема тим, що кількість товару за вказаною специфікацією від 26.11.2024 (2600 кг) збігається із залишком не поставленого товару за специфікацією від 10.07.2024 (2600 кг).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції який, врахувавши умови п.п. 2.2, 2.5 Договору, відповідно до яких сторони можуть погоджувати істотні умови постачання у специфікаціях, та що збільшення вартості товару провадиться виключно за погодженням покупця шляхом затвердження сторонами нової специфікації, зважаючи, що представниками відповідача не заперечено отримання та оплату товару за специфікацією № 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024, дійшов висновку, що сторонами договору було досягнуто нових домовленостей щодо строку поставки та нової ціни товару шляхом підписання нової специфікації, зауваживши на тому, що доказів на підтвердження існування між сторонами домовленостей щодо поставки товару за двома специфікаціями від 10.07.2024 та від 27.11.2024 позивачем до справи не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач поставив позивачу товар у кількості 2921 кг. Залишок не поставленого товару становить 879 кг на суму 61 485,05 грн. (879 кг*69,95 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи (з урахуванням наданих сторонами специфікацій), першу партію поставки 600 кг було здійснено відповідачем 02.08.2024 (прострочення з 19.07.2024 по 01.08.2024); другу у кількості 600 кг - 13.09.2024 (поставлено вчасно); третю у кількості 600 кг - 29.11.2024 (прострочення поставки 521 кг товару з 28.11.2024 по 28.11.2024), з неї не поставлено 79 кг (прострочення з 28.11.2024 по 15.01.2025); четверту у кількості 900 кг - 24.12.2024 (прострочення з 11.12.2024 по 23.12.2024); п`яту у кількості 900 кг - 24.12.2024 (прострочення поставки 600 кг товару з 25.12.2024 по 15.01.2025), з неї поставлено вчасно 300 кг; шоста партія у кількості 200 кг товару не поставлена (прострочка з 28.11.2024 по 15.01.2025).

З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції здійснивши власний розрахунок неустойки визнав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 85 921,49 грн. неустойки.

Щодо заявленого відповідачем у відзиві на позовну заяву клопотання про зменшення неустойки до 1 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з приписами ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи зі змісту положень чинного законодавства вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений в постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №924/243/19).

Таким чином, наведені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру до заподіяних збитків, з метою забезпечення дотримання розумного балансу інтересів кредитора та боржника.

Слід зазначити, що поняття «значно» та «надмірно», при застосуванні ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Правила встановлені цими нормами направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора в порушенні зобов`язання боржником.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від установлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 у справі № 924/456/19, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, що оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає її зменшення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Законодавством не встановлений перелік виключних обставин, виходячи з яких має бути прийняте рішення щодо зменшення штрафних санкцій, так само як і не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Дане питання вирішується господарським судом, відповідно до статті 86 ГПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає про те, що, як вірно встановлено судом першої інстанції:

- з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що керівником товариства є ОСОБА_1 , який з лютого 2022 року перебуває в Збройних Силах України (відповідні докази містяться в матеріалах справи);

- вирішуючи питання щодо зменшення неустойки, слід врахувати, що відповідач вживав усіх заходів для здійснення повної та своєчасної поставки товару, сума не поставленого товару за специфікацією 5А144259-D8E6-45D8-97DF-26152233EC2E від 26.11.2024 становить 61 485,05 грн., в той час як заявлена позивачем до стягнення неустойка в розмірі 550 049,21 грн. майже в 9 разів перевищує вартість не поставленого товару;

- керівник відповідача ОСОБА_1 перебуває на службі у Збройних Силах України, зважаючи на положення ст. 17 Конституції України, за змістом яких оборона України, захист її суверенітету територіальної цілісності і недоторканності, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, Збройних Сил України, справою всього народу.

З огляду на вказані обставини колегія суддів дійшла висновку про те, що:

- у спірних правовідносинах обсяг відповідальності є нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення та несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним;

- наслідки прострочення є незначними та не спричинили позивачу збитків (матеріали позову відповідних доказів не містять),

а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру неустойки на 70% та, з огляду на вказане задовольнив позовні вимоги про стягнення неустойки в сумі 25 776,45 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 в оскаржуваній частині, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/2772/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 31.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.О. Хрипун

Г.П. Коробенко