РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2025Справа № 910/4263/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС МАРІН"

до Компанії H2R Boating GmbН

про стягнення 16348,96 Євро

За участю представників учасників справи:

від позивача Кутах Д.О.

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УМС МАРІН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії H2R Boating GmbН про стягнення грошових коштів у розмірі 48 092,96 Євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за контрактом № 01092021 від 01.09.2021 в частині оплати поставленого товару у встановлений строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 відкладено підготовче засідання на 28.11.2024; постановлено направити судове доручення про надання правової допомоги у справі № 910/4263/23 до Уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина - Prаsident des Amtsgerichts Hamburg (Sievekingplatz 1, 20355, Hamburg); зобов`язано позивача в строк до 17.10.2024 включно надати суду: три примірники даної ухвали суду з нотаріально засвідченими перекладами на німецьку мову, а також три примірники з нотаріально засвідченим перекладом на німецьку мову прохання про вручення документів, підтвердження про вручення та короткого змісту документу, що підлягає врученню.

Крім того, вказаною ухвалою суду зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів, але не пізніше 28.11.2024.

28.11.2024 провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 28.11.2025 відкладено підготовче засідання на 13.03.2025. Зобов`язано позивача надати суду три примірники ухвали суду з нотаріально засвідченими перекладами на німецьку мову, а також три примірники з нотаріально засвідченим перекладом на німецьку мову прохання про вручення документів від 17.12.2024.

30.12.2024 від позивача надійшло клопотання про продовження строку надання до суду нотаріально засвідчених перекладів документів.

09.01.2024 на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.01.2025 поновлено провадження у справі № 910/4263/24. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС МАРІН" про продовження строку від 27.12.2024 задоволено. Провадження у справі зупинено.

03.03.2025 від Уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина надійшов лист щодо вручення за кордоном судових або позасудових документів, згідно з яким документи повернуто без вручення у зв`язку з неоплатою коштів за їх вручення, між тим у вказаному листі не вказано суму та рахунок, на який необхідно сплатити такі кошти. Крім того, така інформація щодо суми та рахунку для оплати послуг з вручення документів відсутня на офіційному сайті Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965.

Від позивача 13.03.2025 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 16348,96 Євро.

Ухвалою суду 13.03.2025 поновлено провадження у справі № 910/4263/24.

У підготовчому засіданні судом прийнята до розгляду заява позивача про зменшення розміру позовних вимог.

У підготовче засідання 13.03.2025 представник відповідача не з`явився.

У підготовчому засіданні 13.03.2025 представник позивача зазначив, що вважає виконаними завдання підготовчого провадження, у зв`язку з чим не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суд від 13.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2025.

Крім того, вказаною ухвалою суду постановлено зобов`язати позивача надати Господарському суду міста Києва копію даної ухвали суду від 13.03.2025 у справі № 910/4263/24 з нотаріально посвідченим перекладом на німецьку мову у чотирьох примірниках у строк до 28.03.2025 включно, а також зупинено провадження у справі до 26.06.2025.

31.03.2025 позивачем подано клопотання про долучення документів (нотаріально посвідчених перекладів ухвали суду від 13.03.2025 у даній справі).

26.05.2025 від Уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина надійшов лист щодо вручення за кордоном судових або позасудових документів, згідно з яким документи повернуто без вручення у зв`язку з неоплатою коштів за їх вручення, між тим у вказаному листі не вказано суму та рахунок на який необхідно сплатити такі кошти. Крім того, така інформація щодо суми та рахунку для оплати послуг з вручення документів відсутня на офіційному сайті Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965

Ухвалою суду від 26.06.2025 поновлено провадження у справі.

Стосовно повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд зазначає, що здійснено дії, передбачені Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965, водночас, як визначено ст. 15 вказаної Конвенції, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців; c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі, оскільки документи було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; з дати направлення документа сплинув термін, який становить щонайменше шість місяців; не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

У судовому засіданні 26.06.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд даної справи та наявність в матеріалах справи доказів, достатніх для розгляду даної справи, у судовому засіданні 26.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.09.2021 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено контракт № 01092021, за умовами якого продавець виготовляє та постачає, а покупець приймає та оплачує на умовах контракту катери (далі - вироби), які є серійною продукцією позивача (п. 1.1 контракту).

Кількість виробів вказується в інвойсах до даного контракту (п. 2.1 контракту).

Відповідно до п. 5.1 контракту сума контракту складається з усіх рахунків до контракту.

Згідно з п. 5.2 контракту валютою погоджено EURO.

Як погоджено у п. 6.1 контракту, платежі за вироби будуть проводиться в Євро.

Оплата згідно з контрактом здійснюється в два етапи: аванс - 50% від загальної суми контракту; 50% - при готовності до відвантаження корпусу.

Як погоджено сторонами в п. 13.1 контракту, сторони вирішують всі розбіжності шляхом переговорів, у разі недосягнення взаємної згоди спір передається на розгляд до Арбітражного суду при міжнародній торговій палаті в Берліні (Німеччина) або до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України або місцевого суду за місцем у країні реєстрації відповідної сторони договору (України чи Німеччини відповідно).

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивачем у період з 20.11.2021 по 14.09.2023 виставлено відповідачу рахунки на оплату відповідно до інвойсів.

При цьому, як вбачається з вантажно-митних декларацій № 23UA75U6 від 11.04.2023 та 23UA39U9 від 18.09.2025, товари згідно з виставленими рахунками № МА000000004 від 11.04.2023 та № МА000000051 від 14.09.2023 вивезені за митну територію України та поставлені відповідачу.

Позивач у позові вказав, що відповідач частково не оплатив рахунок № МА000000004 від 11.04.2023 на суму 58 357,00 Євро, такий рахунок оплачено в розмірі 43 554,04 Євро та заборгованість за таким рахунком становить 14 802,96 Євро. Крім того, позивач вказує, що відповідачем при зверненні до суду з позовом був не оплачено рахунок № МА000000051 від 14.09.2023 на суму 33 290,00 Євро.

У позові вказано, що заборгованість відповідача становить 48 092,96 Євро (14 802,96 +33 290,00).

При цьому, як вказано судом вище, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до суми 16 348,96 Євро, яка мотивована тим, що 22.11.2023 між позивачем (кредитор), відповідачем (первісний боржник) та компанією «Alpha Mobile-Marine Gmbh» (новий боржник) укладено тристоронній договір, за умовами п. 21 якого первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 31 744,00 Євро.

Згідно з п. 3 вказаного договору кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договору (№ 01092021 від 01.09.2021) і підписуючи зі своєї сторони цей договір дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначений цим договором.

На виконання умов вказаного договору позивачем виставлено компанії «Alpha Mobile-Marine Gmbh» рахунок № 1/2024 від 22.11.2023 на суму 31 744,00 Євро.

28.08.2024 від компанії «Alpha Mobile-Marine Gmbh» на рахунок позивача надійшли грошові кошти в розмірі 31 744,00 Євро в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за контрактом № 01092021 від 01.09.2021, у зв`язку з чим позивач вказує, що заборгованість відповідача станом на момент розгляду даної справи становить 16 348,96 Євро.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Сторонами не надано доказів оплати поставленого товару на суму 16 348,96 Євро, зважаючи на що суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судового збору, суд вказує про наступне.

Так, у заяві про зменшення позовних вимог позивач просив повернути 50% судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому, зважаючи на те, що позивач зменшив розмір позовних вимог, останній має право на повернення суми судового збору, розрахованого від суми, на яку зменшено позовні вимоги.

Таким чином, суд вважає за можливе повернути позивачу 20 219,84 грн судового збору у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Інша частина судового збору підлягає покладанню на відповідача в розмірі 10 413,52 грн, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії H2R Boating GmbН (21107, Федеративна Республіка Німеччина, м. Гамбург, вул. Веймарерштрасе, буд. 60, код HRB 156401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС МАРІН" (03028, м. Київ, вул. Академіка Писаржевського, буд. 8, код 37559059) 16 349,96 (шістнадцять тисяч триста сорок дев`ять Євро 96 євроцентів) заборгованості, 10 413,52 грн (десять тисяч чотириста тринадцять грн 52 коп.) судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УМС МАРІН" (03028, м. Київ, вул. Академіка Писаржевського, буд. 8, код 37559059) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 20 219,84 грн (двадцять тисяч двісті дев`ятнадцять грн 84 коп.), сплачений платіжною інструкцією № 17348 від 01.04.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 17.07.2025.

Суддя О.Г. Удалова