УХВАЛА

м. Київ

22.07.2025Справа № 910/8581/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Тас" (03117, м. Київ, пр.-т Перемоги, 65)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40)

про стягнення 16 835,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява із вимогами Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Тас" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 16 835,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася у зв`язку із неправомірними діями третьої особи під час керування транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, було завдано шкоду транспортному засобу, страховиком якого є позивач. Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, позивачем було здійснено страхову виплату страхувальнику. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до винної особи в межах виплаченого ним страхового відшкодування, у зв`язку із чим було подано зазначений позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Тас" було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення встановлених судом недоліків - не пізніше 5 днів з дня вручення зазначеної ухвали, а також спосіб усунення недоліків.

17.07.2025 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної.

Розглянувши матеріали позовної заяви з урахуванням заяви від 17.07.2025, Господарський суд міста Києва визнає їх не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, враховуючи наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення віл сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вищезазначених положень, суд встановив, що позивачу слід сплатити 3028,00 грн судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Разом з тим, враховуючи, що позовну заяву подано в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору може бути застосовано понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Частинами 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач заявляє лише одну вимогу майнового характеру та просить стягнути з відповідача 16835,89 грн.

З огляду на вище зазначення положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вищезазначеної позовної заяви, в електронній формі, із однією майновою вимогою позивачу слід сплатити 2 422,40 грн судового збору.

Однак, що при дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що серед них жодних доказів сплати судового збору, за подання позовної заяви, у встановленому законом розмірі та прядку не міститься, крім того, відомості що до наявності таких доказів серед переліку доданих до позовної заяви документів - відсутні, що було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14.07.2025.

Подаючи заяву про усунення недоліків, позивач у її тексті посилається на платіжну інструкцію №48816 від 16.07.2025, яка свідчить про сплату судового збору, при цьому серед доданих до неї документів жодного платіжного документу не додано.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання позовної заяви покладається на позивача і докази сплати судового збору він повинен надати разом з позовною заявою, що позивачем не зроблено.

При цьому, суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви від 17.07.2025, суд зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині подання до суду належних доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених обставин, позовна підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (з доданими до неї документами) Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Тас" із вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 16 835,89 грн. вважати неподаною та повернути заявникові без розгляду.

2. Звернути увагу заявника, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.М.Спичак