ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження

16.07.2025м. СумиСправа № 920/647/25

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі:

1. Сумської міської ради;

2. Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області;

3. Північно-Східного офісу Держаудитслужби

до відповідачів: 1. Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 26 Сумської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська енергосервісна компанія"

про визнання недійсним енергосервісного договору, стягнення 1356199 грн 76 коп.

за участю представників сторін:

від позивачів: 1-3: не прибули

від відповідачів: 1. не прибув,

2. Токовенко О.В.

прокурор: Луцик О.О.

Суть питання, що вирішується ухвалою суду. Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) Визнати недійсним енергосервісний договір № 17 від 29.03.2018, укладений між Комунальною установою Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 26 м. Суми, Сумської області (Сумським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 26 Сумської міської ради) та Товариством з обмеженою відповідальністю Європейська енергосервісна компанія.

2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Європейська енергосервісна компанія на користь Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 26 Сумської міської ради 1 356 199,76 грн, а з Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 26 Сумської міської ради одержані ним за рішенням суду 1 356 199,76 грн стягнути в дохід держави.

Крім того, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Європейська енергосервісна компанія на користь Сумської обласної прокуратури судовий збір в сумі 18 696,80 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2025 було відкрито провадження у справі підготовче засідання призначене на 16.06.2025.

22.05.2025 від відповідача 1 надійшов відзив на позов (вх. 2424), у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, просить також розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

26.05.2025 прокурором подано відповідь на відзив відповідача 1 (вх №2478).

Відповідач 2 у відзиві на позов (вх №2493 від 27.05.2025) просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

28.05.2025 прокурором подано відповідь на відзив відповідача 2 (вх №2548).

В судовому засіданні 16.06.2025 оголошено перерву до 16.07.2025.

Від позивача 1 надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, у якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги прокурора в повному обсязі (вх №3243 від 03.07.2025).

Представники позивачів 1-3 та відповідача 1 в судове засідання не прибули.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду дійшов висновку про доцільність зупинення провадження у справі, виходячи з наступного:

Ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2024 прийнято до розгляду справу № 922/3456/23 за касаційною скаргою Спеціалізованого комунального підприємства Харківзеленбуд Харківської міської ради та Приватного підприємства ЛСВ Моноліт на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, Північно-Східного офісу Держаудитслужби до відповідачів Спеціалізованого комунального підприємства Харківзеленбуд Харківської міської ради, Приватного підприємства ЛСВ Моноліт про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів.

Судом встановлено, що правовідносини у справі № 922/3456/23 є подібними з предметом спору у справі № 920/647/25, зокрема у застосуванні ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України з урахуванням ст.ст. 208, 216 Цивільного кодексу України.

Так, предметом спору у даній справі є застосування положень частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, частини першої статті 208 Господарського кодексу України, статей 6, 50, 51, 52, 55 Закону Про захист економічної конкуренції.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №922/3456/23 колегія суддів пропонує відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23 про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України; а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

У зв`язку з наведеним, справа №922/3456/23 передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та ухвалою від 20.12.2024 прийнята Об`єднаною палатою до розгляду.

Предметом розгляду Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3456/23 є питання застосування сукупно частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України до правовідносин у спорах про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів, з підстав порушення відповідачем (учасником тендеру) законодавства про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів тендера (торгів) та укладення договору про закупівлю товарів на неконкурентних засадах, що не узгоджується зі законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а також вимоги про застосування наслідків недійсності цього договору, шляхом стягнення коштів, отриманих за результатами виконання договору про закупівлю товарів у дохід державного бюджету.

Таким чином, враховуючи, що як у справі №920/647/25, так і у справі №922/3456/23, прокурор та, відповідно, позивачі, просять суд визнати недійсним правочин з підстав порушення однією із сторін такого договору законодавства про захист економічної конкуренції через вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів торгів та укладення договорів на неконкурентних засадах, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини у справі №920/647/25 та у справі №922/3456/23 є подібними, як за предметним, так і за суб`єктним критеріями.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання наявних правовідносин.

Правова визначеність має на меті забезпечити учасників відповідних правовідносин впевненістю, що при вирішенні певного спору (в даному випадку - індивідуального) дії суб`єкта правозастосування будуть прогнозовані та передбачувані, й не змінюватимуться від однієї правової позиції до іншої (Постанова Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 826/13652/14).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, в тому числі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, спір у справі, що розглядається, виник у правовідносинах, предмет яких є подібним з правовідносинами у справі №922/3456/23, судове рішення у якій на даний час передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі має значення правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3456/23, суд вважає за необхідне зупинити провадження відповідно до п. 7 ч.1 ст. 228 ГПК України.

Крім того, на переконання суду, зупинення провадження у справі не перешкоджає сторонам в реалізації права на судовий захист. Зупинення провадженню у справі буде сприяти подальшому об`єктивному розгляду даної справи.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України , суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі № 920/647/25 до закінчення перегляду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №922/3456/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судових рішень, ухвалених за результатами такого розгляду .

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України .

Ухвалу складено 16.07.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко