ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/689/25

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури, м. Київ, в інтересах держави в особі: Київської обласної державної адміністрації, м. Київ,

до відповідача Студениківської сільської ради, с. Студеники Бориспільського району,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємство «Ліси України», м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальної установи «Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк «Студениківський», с. Студеники Бориспільського району,

про витребування з незаконного володіння земельних ділянок,

за участю представників:

від прокуратури: Набок Ю.В., службове посвідчення №069103 від 01.03.2023;

Скляр Д.Ю., службове посвідчення №069117 від 01.03.2023;

від позивача: Новицька А.О., у порядку самопредставництва;

від відповідача: Кобилянський В.А., адвокат, ордер серії АА №1221854 від 05.02.2025;

від третьої особи-1: не з`явились;

від третьої особи-2: Сич Г.І., керівник, відомості з ЄДР;

вільний слухач: Шпанюк А.В.,

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник керівника Київської обласної прокуратури, м. Київ (далі по тексту прокурор) 25.02.2025 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом від 20.01.2025 №12/2-80вих-25 в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ (далі по тексту КОДА) до відповідача Студениківської сільської ради, с. Студеники Бориспільського району Київської області, в якому просить суд:

1. Залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»;

2. Витребувати на користь держави в особі Київської обласної адміністрації (код 00022533) з незаконного володіння Студениківської сільської ради (04358916) земельні ділянки:

кадастровий номер :01:007:0017 площею 0,2644 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:008:0018 площею 2,4359 га цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:006:0007 площею 1,5308 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:010:0059 площею 98,2756 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначенням»,

кадастровий номер :02:001:0035 площею 77,6158 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:005:0288 площею 5,4884 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:005:0289 площею 6,8433 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:009:0022 площею 90,4225 га, цільове призначення «для іншого лісогосподарського призначення»,

які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту),

3. Судові витрати стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури.

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Студениківської сільської ради від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІІ «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення» розроблено технічну документацію із землеустрою, на підставі якої сформовано спірні земельні ділянки загальною площею 285,2921 га за межами населених пунктів із цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення».

У подальшому рішеннями Студениківської сільської ради було затверджено матеріали технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності щодо кожної із спірних земельних ділянок. Надалі за Студениківською сільською радою було зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки.

Прокурор твердить, що за матеріалами лісоупорядкування 2003-2014 років спірні земельні ділянки накладаються на квартали 42, 106, 111, 112, 116 Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство», у зв`язку з чим рішення Студениківської сільської ради та реєстрація права комунальної власності на спірні земельні ділянки суперечать вимогам земельного та лісового господарства.

Прокурор твердить, що з моменту набрання чинності пунктом 5 розділу «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України (29.03.2006) у ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» наявне належне підтвердження права користування землями лісогосподарського призначення планово-картографічні матеріали лісоупорядкування, які відповідно до сталої позиції Верховного Суду (постанови Великої Палати від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі №488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 та від 13.06.2018 у справі №369/1777/13-ц) є належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства «Ліси України».

Прокурор твердить, що з 2004 по 2013 роки спірні землі перебували у державній власності на підставі ст.ст. 6, 10 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», відповідно до яких не можуть передаватися до земель комунальної власності землі лісового фонду за межами населених пунктів.

У подальшому відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з дня набрання чинності цим Законом (01.01.2013) землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими; при цьому до земель комунальної власності було віднесено інші землі в межах населених пунктів, а у державній власності залишено зокрема землі, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств та усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів.

З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (27.05.2021) розділ Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України було доповнено пунктом 24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад були визнані всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема лісогосподарського призначення, та земель, визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам, державним лісогосподарським підприємствам.

Прокурор твердить, що з 2003 року ДП «Ліси України» використовує територію спірних земельних ділянок на підставі матеріалів лісоупорядкування. Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 №443 (у чинній редакції) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земель лісогосподарського призначення, який на даний час не реалізований.

На підставі викладеного, а також враховуючи положення ст. 117 ЗК України, прокурор твердить, що спірні лісовкриті земельні ділянки лісогосподарського призначення не могли перейти до комунальної власності, а технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель не погоджена уповноваженим органом КОДА. Також прокурор твердить, що у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності має розроблятися проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок; межі земель лісогосподарського призначення встановлюються на підставі проектів щодо організації і встановлення меж територій земель лісогосподарського призначення (Закон України «Про землеустрій»), а не на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

В силу положень ст. 122 ЗК України належним розпорядником земель лісогосподарського призначення державної форми власності за межами населеного пункту без зміни цільового призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «Ліси України», є виключно Київська обласна державна адміністрація.

Прокурор твердить, що рішеннями органу місцевого самоврядування фактично здійснено вилучення земель не уповноваженим органом з постійного користування ДП «Ліси України» без згоди землекористувача.

Щодо обраного способу захисту права прокурор, посилаючись на позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 №359/3373/19 твердить, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (пункт 56 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16). Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Київської ОДА у справі суд встановив таке.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття «інтереси держави» визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права» передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика Європейського суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Господарський суд звертає увагу на те, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №911/1497/18).

Прокурор твердить, що спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення розташовані у межах Студениківської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району за межами населених пунктів, належать до земель державної власності та накладаються на землі ДСГП «Ліси України», а саме Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство» (попередньо «Переяслав-Хмельницький лісгосп»), на підставі планово-картографічних матеріалів лісоупорядкування, що підтверджується наданими ВО «Укрдержліспроект» витягами з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування із нанесеними межами кварталів 1, 2, 12, 68, 69, 70, 88, 89, 90, 92, 93, 94, 95, 96, 99, 111, 116 Студениківського лісництва.

Прокурор твердить, що правоможності власника щодо вказаних земель належать Київській обласній державній адміністрації у порядку ст. 122 Земельного кодексу України, яка прокурором визначена як орган, уповноважений законом здійснювати відповідні владні функції у спірних відносинах позивач.

Київська обласна прокуратура зверталась до Київської обласної державної адміністрації із листом від 09.12.2024 №12/2-4479вих-24, у якому повідомляла обставини справи та зміст виявлених порушень, та просила у строк до 19.12.2024 повідомити Київську обласну прокуратуру, які заходи вжито Київською обласною державною адміністрацією на захист інтересів держави з метою витребування у державну власність земельних ділянок за наведеним переліком кадастрових номерів, у тому числі спірних земельних ділянок кадастрові номери :01:007:0017, :02:008:0018, :02:006:0007, :02:010:0059, :02:001:0035, :02:005:0288, :02:005:0289, :02:009:0022 (пред`явлення позову тощо).

У відповідь Київська обласна державна адміністрація надала лист від 12.12.2024 №1138/31.01/31.03.02/2024, у якому вказала, що юридичне управління апарату КОДА не вживало заходів цивільно-правового характеру та не зверталося до суду з позовною заявою щодо витребування у державну власність земельних ділянок на території Бориспільського району Київської області.

Матеріали справи також містять лист Київської обласної прокуратури від 20.01.2025 №12/2-76вих-25, у якому прокуратура у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила КОДА про підготовку позову в інтересах держави в особі КОДА до Студениківської сільської ради за участю третьої особи ДП «Ліси України» про витребування земельних ділянок.

Отже прокуратурою вірно визначено орган, уповноважений здійснювати функції держави та захист її інтересів у спірних правовідносинах, та документально підтверджено його бездіяльність, а також дотримано порядок попереднього повідомлення такого органу, встановлений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що вимоги Закону України «Про прокуратуру» та Господарського процесуального кодексу України щодо підтвердження підстав звернення з позовом до суду прокурора були дотримані.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/689/25 в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

17.03.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив мотивований тим, що прокурор не довів наявного у ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення. Відповідач твердить, що до спірних правовідносин пункт 5 розділу Прикінцеві положення Лісового кодексу України не може бути застосований, позаяк не доведено, що лісгосп набув право постійного користування до набрання законної сили Лісовим кодексом України (01.01.2002). зокрема Розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 №443 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» датоване пізніше.

Відповідач твердить, що Акт прийняття земель лісового фонду від сільських рад від 20.11.2003 не підтверджує передання земель лісового фонду Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу, позаяк є одностороннім актом прийняття, а не «передачі-прийняття», крім того, не містить інформації про місцезнаходження земельних ділянок, а лише їх загальну площу.

Відповідач твердить, що спірні землі були надані у постійне користування КСП ім. Леніна за цільовим призначенням для сільськогосподарського виробництва (Державний Акт від 24.06.1996 КВ №002130), при цьому не настала жодна з підстав, передбачених статтями 141, 143 ЗК України для припинення права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому ст. 144 ЗК України станом на дату Розпорядження №443, у зв`язку з чим Переяслав-Хмельницька РДА не мала права розпорядження спірними землями.

Відповідач твердить, що прокурор не надав доказів того, що цільове призначення спірних земельних ділянок було змінено на землі лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим всі аргументи, які ґрунтуються на тому, що спірні землі є лісогосподарськими, не повинні братися до уваги.

17.03.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подав також клопотання про залишення позовної заяви без руху, у якому просить суд постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху, надавши прокурору строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме уточнення ціни позову та приведення розміру судового збору у відповідність до вимог законодавства.

17.03.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подав заяву про залучення третьої особи на стороні відповідача, у якому просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальну установу «Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк «Студениківський» (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська 19, ідентифікаційний код 45345068), встановити Комунальній установі «Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк «Студениківський» строк на подання пояснень по справі, в зв`язку із залученням третьої особи на стороні відповідача оголосити перерву у справі.

21.03.2025 через систему «Електронний суд» прокуратура подала відповідь на відзив, у якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Прокурор наголошує, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Лісового кодексу України», який набрав чинності 29.03.2006, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування лісовими земельними ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісоупорядкування.

Прокурор твердить, що під час підготовки позовної заяви від ДП «Ліси України» отримано копії планово-картографічних матеріалів Студениківського лісництва 2003 року, копії з проекту організації розвитку лісового господарства 2004 року, протоколів першої та другої лісовпорядних нарад щодо лісоупорядкування 2003/2004 років, які підтверджують, що з 2003-2004 років, у постійного лісокористувача вже були у наявності правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки.

Прокурор твердить, що відповідачем не спростовано порушення ст.ст. 25, 46, 46-1, 50, 56, 57 Закону України «Про землеустрій», ст. 116, 122, 149 Земельного кодексу України, оскільки земельні ділянки сформовані, зареєстровані (фактично відведені) на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, а не за проектом землеустрою, без урахування власника землі держави в особі КОДА та землекористувача ДП «Ліси України».

Щодо неприпинення прав на землю попереднього користувача прокурор твердить, що чинне розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 №443 стосувалось передачі Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу земель лісового фонду у зв`язку із припиненням діяльності колишніх сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, а ст. 141 ЗК України серед іншого підставою для припинення права постійного користування визначала припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Посилаючись на позицію постанови Верховного Суду від 13.11.2019 №361/6829/16, прокурор твердить про належність матеріалів, поданих ВО «Укрдержліспроект» створеного з метою проведення лісоупорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також культури ведення лісового господарства. ВО «Укрдержліспроект» здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісоупорядкування.

Посилаючись на позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №477/2330/18, прокурор твердить про належність висновку експерта від 09.07.2024, виконаного в межах кримінального провадження, позаяк відповідно до вказаної постанови, докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільні справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність та достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.

В судове засідання 24.03.2025 з`явились прокурор, представники позивача та відповідача. Суд розглянув та залишив без задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без руху, з мотивів, докладно наведених в ухвалі від 24.03.2025. Суд також розглянув та задовольнив заяву представника відповідача від про залучення третьої особи, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальну установу «Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк «Студениківський», підготовче судове засідання відклав на 07.04.2025.

У підготовчому судовому засіданні 07.04.2025 суд оголосив перерву до 22.04.2025, про що присутніх прокурора, представників позивача та відповідача повідомив особисто під розпис, а відсутніх третіх осіб ухвалами про повідомлення в порядку ст.ст.120-121 ГПК України, які були доставлені до зареєстрованих електронних кабінетів третіх осіб, про що було складено та долучено до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа.

07.04.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подав клопотання про виклик експерта, у якому просить суд викликати експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Корінець Т.О. для надання роз`яснень висновку експертизи і надання відповідей на питання суду та учасників справи. У клопотанні представник навів перелік питань судовому експерту у порядку роз`яснення висновку від 12.07.2024.

Ухвалою від 22.04.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2025.

08.05.2025 через систему «Електронний суд» представник КОДА подала додаткові пояснення у справі, у яких просить суд позовні вимоги Київської обласної прокуратури задовольнити в повному обсязі.

Позивач твердить, що планово-картографічні матеріали лісоупорядкування відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу є належними доказами права користування землями лісогосподарського призначення.

Позивач твердить, що розпорядженням Переяслав-Хельницької РДА від 15.07.2003 №443 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» було прийнято щодо земель колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, які припинили діяльність, що відповідає положенням ст. 141 ЦК України.

Щодо створення регіонального ландшафтного парку «Студениківський», до складу земель якого увійшли спірні земельні ділянки, позивач твердить, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішенням Київської обласної ради від 17.10.2023 №672-21-VІІ регіональний ландшафтний парк «Студениківський» було створено без вилучення земель у землекористувачів.

Розпорядженням КОДА від 17.05.2004 №564 було затверджено Положення про регіональний ландшафтний парк «Студениківський», яким не було передбачено відведення земельних ділянок Комунальній установі «Спеціальна адміністрація регіонального ландшафтного парку «Студениківський» у постійне користування. Натомість відповідно до ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території оголошено без вилучення земельних ділянок та передано під охорону з оформленням охоронного зобов`язання. Згідно з пунктами 1.3-1.4 Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, затвердженої наказом Мінекології та природних ресурсів України від 25.02.2013 №65, охоронним зобов`язанням оформляється передача під охорону території чи об`єкта природно-заповідного фонду з визначенням переліку зобов`язань щодо забезпечення додержання встановленого режиму охорони та збереження. Охоронне зобов`язання на території та об`єкти природно-заповідного фонду оформляються органами, уповноваженими згідно із Законом України «Про природно-заповідний фонд України», землекористувачам (землевласникам) у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду або їх частини, які створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок що вони займають.

09.05.2025 через систему «Електронний суд» представник третьої особи 1 ДП «Ліси України» подала пояснення, у яких просить суд позов прокурора про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння задовольнити у повному обсязі. У поясненнях твердить про те, що після введення в дію Лісового кодексу України 13.04.1994 пункт 5 Розділу «Прикінцеві положення» змінювався чотири рази; кожна з редакцій передбачала підтвердження права постійного користування землями лісогосподарського призначення державних лісогосподарських підприємств за планово-картографічними матеріалами лісоупорядкування. Відповідно до матеріалів лісоупорядкування (які розробляється кожні 10 років) 1983, 1993, 2003 та 2014 років землі Студениківського лісництва перебували у користуванні ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп». Планово-картографічні матеріали лісоупорядкування розробляються ВО «Укрдержліспроект», яке виконало роботи із співставлення меж спірних земельних ділянок на матеріали лісоупорядкування Студениківського лісництва, за результатами якого встановлено накладення на квартали №42, 106, 111, 112, 116 за матеріалами лісоупорядкування 2014 року.

За матеріалами лісоупорядкування 1993 року загальна площа лісів Студениківського лісництва становила 3975 га.

Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 №443, у зв`язку із припиненням діяльності колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, передачі ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» належали землі лісогосподарського призначення площею 3 752,5 га, у тому числі у Студениківському лісництві.

Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА від 22.06.2012 №289 до Розпорядження №443 було внесено зміни, та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земель лісогосподарського призначення площею 3360,1 га.

Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА від 14.08.2014 №323 до Розпорядження №443 було внесено зміни шляхом виключення із списку для передачі у постійне користування земель на території Строківської сільської ради площею 559,2 га.

Тобто за чинною редакцією Розпорядження від 15.07.2003 №443 до ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» було передано 2800,9 га земель.

Зазначені площі відповідно до матеріалів лісоупорядкування 2003 року стали кварталами 74-75, 77-119 Студениківського лісництва, загальна площа лісництва збільшилась до 6662 га.

Наказом директора «Переяслав-Хмельницький лісгосп» від 2015 року здійснено поділ Студениківського лісництва на Студениківське та Помоклівське.

Квартали 42, 106, 111, 112, 116, на які накладаються спірні земельні ділянки, відносяться до земель Студениківського лісництва.

Позивач твердить, що на підставі рішення Студениківської сільської ради від 22.02.2022 №1015-ХХ- VІІІ «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення», яке відповідач не оспорює, розроблено технічну документацію та сформовано земельні ділянки із цільовим призначенням «Для іншого лісогосподарського призначення», що розташовані на території Студениківської ільської ради. На твердження позивача, це свідчить про те, що відповідачу на момент незаконного вилучення земель було відомо про їх цільове призначення.

В судовому засіданні 13.05.2025 суд розпочав з`ясування обставин справи та дослідження доказів та відповідно до ст. 216 ГПК України оголосив перерву до 02.06.2025. Ухвалою від 02.06.2025 суд також задовольнив клопотання представника відповідача та викликав до судового засідання судового експерта Київського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» для роз`яснення висновку експерта від 12.07.2024.

Ухвалою від 02.06.2025 суд повторно оголосив перерву у судовому засіданні до 17.06.2025 та повторно викликав до судового засідання судового експерта.

В судове засідання 17.06.2025 з`явились прокурор, представники позивача, відповідача та третьої особи 2.

Розглянувши позов Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Студениківської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальної установи «Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк «Студениківський» про витребування з незаконного володіння земельних ділянок, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до Розпорядження КМ України від 12.06.2020 №715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Студениківська територіальна громада утворена шляхом об`єднання Студениківської, Козлівської, Переяславської, Пристромської, Семенівської, Сомководолинської, Соснівської та Строківської громад Переяслав-Хмельницького району.

Відповідно до ст.ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІІ «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення» із посиланням на ЗК України, Закон України «Про державний земельний кадастр», ст. 19, 25, 57, 67 Закону України «Про землеустрій», пункт 34 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено провести інвентаризацію земель комунальної власності лісогосподарського призначення, розташованих у межах Студениківської сільської територіальної громади шляхом розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення.

На підставі вказаного рішення ТОВ «Регіонземсервіс» у 2022 році розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності в межах Студениківської сільської територіальної громади.

У пояснювальній записці до Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності вказано, що об`єктом землеустрою є землі лісогосподарського призначення комунальної власності, які мають наступні характеристики :

- місце розташування в межах Строківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- категорія земель за основним цільовим призначенням землі лісогосподарського призначення (код 700);

- цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення, шифр 09.02;

- склад угідь земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю (285,2921 га).

До матеріалів Технічної документації залучено Державний акт на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130, виданий КСП «Строківське» Строківською сільською радою на право постійного користування земельною ділянкою площею 690,0 га для сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 24.06.1996 за №18.

За результатами Технічної документації було виготовлено кадастрові плани, сформовано земельні ділянки, яким в наступному було присвоєно відповідні кадастрові номери, у тому числі:

кадастровий номер :01:007:0017, експлікація земель: усього земель 0,2644 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 0,2644 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:008:0018, експлікація земель: усього земель 2,4359 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 2,4359 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:006:0007, експлікація земель: усього земель 1,5308 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 1,5308 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:001:0035, експлікація земель: усього земель 77,6158 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 77,6158 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:005:0288, експлікація земель: усього земель 5,4884 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 5,4884 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:005:0289, експлікація земель: усього земель 6,8433 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 6,8433 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:010:0059, експлікація земель: усього земель 98,2756 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 98,2756 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;

кадастровий номер :02:009:0022, експлікація земель: усього земель 90,4225 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 90,4225 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 0,2644 га з кадастровим номером :01:007:0017, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1363-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 2,4359 га з кадастровим номером :02:008:0018, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1360-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 1,5308 га з кадастровим номером :02:006:0007, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1352-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 5,4884 га з кадастровим номером :02:005:0288, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1362-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 6,8433 га з кадастровим номером :02:005:0289, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1353-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 90,4225 га з кадастровим номером :02:009:0022, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2023 №1400-ХХХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 98,2756 га з кадастровим номером :02:010:0059, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2023 №1393-ХХХІ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 77,6158 га з кадастровим номером :02:001:0035, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Як вбачається із залучених до матеріалів справи Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2025:

1) 11.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1363-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48987150 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0018 площею 2,4359 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

2) 11.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1362-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48986964 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0289 площею 6,8433 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

3) 12.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1360-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48989613 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 площею 1,5308 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

4) 12.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48989793 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :01:007:0017 площею 0,2644 га цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

5) 16.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1352-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49011775 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0288 площею 5,4884 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

6) 16.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1353-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49012170 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :02:009:0022 площею 90,4225 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

7) 20.02.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 09.02.2023 №1393-ХХХІ-VІІІ «Про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність» та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49346639 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 233 земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0035 площею 77,6158 га;

8) 06.03.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 09.02.2023 №1400-ХХХІ-VІІІ «Про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність» та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49501908 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 233 земельну ділянку кадастровий номер :02:010:0059 площею 98,2756 га.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» Регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Згідно із ст.11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Відповідно до ст. 53 вказаного Закону рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, а також про встановлення, скасування та зміну охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого та загальнодержавного значення приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Рішенням Київської обласної ради від 17.10.2023 №672-21-VІІІ «Про оголошення регіонального ландшафтного парку «Студениківський» на території Київської області» оголошено регіональний ландшафтний парк «Студениківський» загальною площею 2104 га, на території без вилучення земель у землекористувачів, згідно з переліком, що додається; доручено Київській обласній військовій адміністрації (Київській обласній державній адміністрації) забезпечити розробку положення про оголошений регіональний ландшафтний парк із зазначенням можливості проведення на його території археологічних досліджень; передачу території під охорону підприємствам, установам та організаціям, у віданні яких вони перебувають із оформленням охоронного свідоцтва. У Додатку до вказаного рішення наведено перелік оголошених територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення площею 2104 га за межами сіл Студеники, Козлів, Строкова, Сомкова Долина, Соснова, Пристроми в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області.

Розпорядженням Київської обласної військової адміністрації (Київської обласної державної адміністрації) від 17.05.2024 №564 «Про затвердження Положення про регіональний ландшафтний парк «Студениківський» затверджено Положення про регіональний ландшафтний парк «Студениківський». У Додатку 1 до Положення наведено перелік земельних ділянок, які включені до меж Парку, серед яких спірні земельні ділянки кадастровий номер :01:007:0017 площею 0,2644 га, кадастровий номер :02:008:0018 площею 2,4359 га, кадастровий номер :02:006:0007 площею 1,5308 га, кадастровий номер :02:010:0059 площею 98,2756 га, кадастровий номер :02:001:0035 площею 77,6158 га, кадастровий номер :02:005:0288 площею 5,4884 га, кадастровий номер :02:005:0289 площею 6,8433 га, кадастровий номер :02:009:0022 площею 90,4225 га.

Київською обласною військовою адміністрацією (Київською обласною державною адміністрацією) видано Охоронне зобов`язання від 27.05.2024 №80/05.3-08, яким Студениківській сільській раді передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія регіонального ландшафтного парку «Студениківський» загальною площею 2104 га у межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

У відповідності до ст. 1 Лісового Кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Статтями 5, 7, 8, 9 Лісового кодексу України унормовано, що До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Отже, чинне законодавство допускає перебування у комунальній власності лісових земель, які знаходяться у межах населених пунктів, або таких, які набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Листом від 14.08.2023 №714 Студениківська сільська рада повідомила ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, що земельні ділянки були сформовані в результаті проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення колишніх КСП. У листі сільська рада посилалася на пункт 24 розділу Х Земельного кодексу України, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім встановлених цим пунктом винятків; а також на пункт 21 розділу Х Земельного кодексу України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом 2498-VІІІ від 10.07.2018 землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності) вважаються власністю територіальних громад на території яких вони розташовані.

Посилання на вказаний пункт 21 Перехідних положень ЗК України (який набрав чинності з 01.01.2019) є безпідставним.

Як вбачається із залученої до матеріалів справи Технічної документації із землеустрою, спірні земельні ділянки сформовані за рахунок земель, наданих рішенням Строківської сільської ради народних депутатів від 19.06.1995 у постійне користування Колективному сільськогосподарському підприємству «Строківське» згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130 від 24.06.1996.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції, чинній на дату видачі Державного акту) земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Статтею 7 Земельного кодексу України від 1990 року (в редакції, чинній на дату видачі Державного акту) було передбачено можливість передання Радами народних депутатів у постійне користування земельних ділянок із земель, що перебувають у державній власності зокрема сільськогосподарським підприємствам і організаціям; а ст.27 вказаного Кодексу передбачала припинення права користування земельною ділянкою у випадку припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

Земельний кодекс України від 2001 року у статті 92 встановлював обмежене коло осіб, які можуть набувати у постійне користування земельні ділянки із земель державної та комунальної власності.

Так було встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Стаття 141 Земельного кодексу України 2001 року передбачала припинення права користування землею у випадку припинення діяльності суб`єктів права постійного користування, визначених ст. 92 ЗК України, а саме припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

З урахуванням того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 були визнані неконституційними положення пункту 6 Розділу X Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, законодавство України не передбачає припинення права постійного користування у зв`язку із реорганізацією правокористувача або відсутністю правокористувача, який набув таке право раніше, у переліку осіб, які можуть набувати землю на праві постійного користування.

Разом із тим, згідно із наведеними нормами, як ЗК України 1990 року, так і ЗК України 2001 року передбачають припинення права постійного користування у зв`язку із припиненням діяльності правокористувача без правонаступництва.

З цього приводу суд звертає увагу на позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 15.11.2021 у справі N 906/620/19 та від 30.04.2024 у справі № 917/291/21.

Необхідно зазначити, що Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Відомості про КСП «Строківське» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. У реєстрі наявні відомості про сільськогосподарський виробничий кооператив «Строківський» (дата державної реєстрації 11.03.2005), засновниками якого були 396 фізичних осіб членів, щодо якого 12.07.2007 було здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Доказів наявності правонаступників КСП «Строківське», які б в установленому порядку набули право постійного користування землею від правопопередника, матеріали справи не містять.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», яким розділ Х Перехідні положення ЗК України було доповнено пунктом 21, стосувався саме земель, які перебували у колективній власності членів колишніх КСП, позаяк припинення діяльності суб`єкта права постійного користування та відповідно припинення права постійного користування на землю не припиняє права власника вказаних земель.

Відповідно до положень пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення (підпункт в) пункту 24).

Отже, спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, в силу підпункту в) пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України залишилися у державній власності.

Відповідач посилається на те, що земельні ділянки за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130 від 24.06.1996, право користування на які виникло до 2004 року, в силу п. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» (який набрав чинності 01.01.2013) вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру, надавалися для сільськогосподарського виробництва, і є відповідно землями сільськогосподарського призначення, позаяк компетентним органом не приймалося рішення про зміну цільового призначення. Вказані посилання судом відхиляються.

За змістом наведених рішень Студениківської сільської ради від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІІ «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення», змістом технічної документації із землеустрою, рішень від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ, №1363-ХХХ-VІІІ, №1360-ХХХ-VІІІ, №1352-ХХХ-VІІІ, №1362-ХХХ-VІІІ, №1353-ХХХ-VІІІ, від 09.02.2023 №1400-ХХХ-VІІІ та №1393-ХХХІ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку», а також даних ДЗК та Державного реєстру речових прав вбачається, що спірні земельні ділянки належать до лісовкритих земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, про що відповідачу було достеменно відомо.

Відповідно до ст. 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Згідно пункту 5 розділу V Прикінцеві положення Лісового кодексу України (в редакції, чинній з 31.07.2006 по 16.01.2020) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (у редакції до 20.06.2022) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Законом України № 2321-IX від 20.06.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України внесені зміни, відповідно до яких вказаний пункт викладено у такій редакції: "До здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування".

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України.

Суд звертає увагу учасників справи, що у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі N 361/6826/16 наведено висновок про те, що ВО «Укрдержліспроект» створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. ВО "Укрдержліспроект" здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування.

Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №361/6826/16, від 06.07.2022 у справі №372/1688/17, від 30.09.2020 у справі №363/669/17, від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 31.05.2023 у справі №681/804/20, від 01.11.2023 у справі №676/5079/21, інформація, надана ВО «Укрдержліспроект», а також доданий до неї графічний матеріал є належними, допустимими та достовірними доказами, з яких суд встановлює приналежність земель до земель лісогосподарського призначення ДСГП «Ліси України».

Відповідно до чинної редакції ст. 47 Лісового кодексу України лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею 100 гектарів і більше для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 10 років державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею до 100 гектарів для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 20 років підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До матеріалів справи долучено інформацію ВО «Укрдержліспроект» від 26.11.2024 №03/1430-24 з додаванням графічних матеріалів з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування з нанесеними межами кварталів Студениківського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» та межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісоупорядкування 2014 року, з яких вбачається, що:

земельна ділянка :02:005:0288 візуально накладається на виділ 1 кварталу 110 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :02:008:0018 візуально накладається на виділи 7, 8 кварталу 108 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :01:007:0017 візуально накладається на виділ 9 кварталу 106 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :02:006:0007 візуально накладається на виділ 2 кварталу 42 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :02:001:0035 візуально накладається на виділи 1-20, 23 кварталу 112 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :02:005:0289 візуально накладається на виділ 1 кварталу 111 Студениківського лісництва;

земельна ділянка :02:010:0059 візуально накладається на виділи 2-17 кварталу 111 Студениківського лісництва,

земельна ділянка :02:009:0022 візуально накладається на виділи 1-19 кварталу 99 Студениківського лісництва.

Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 №679 «Про припинення Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДП «Бориспільське лісове господарство», визначено, що ДП «Бориспільське лісове господарство» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство».

Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №942 «Про припинення Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено ДП «Бориспільське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДСГП «Ліси України», визначено, що ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Бориспільське лісове господарство».

З огляду на викладене, спірні земельні ділянки

є лісовими земельними ділянками, вкритими лісовою рослинністю і належними до категорії земель лісогосподарського призначення;

знаходяться на території Студениківської територіальної громади поза межами населених пунктів;

в силу положень пунктів 21, 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.ст. 5-9 Лісового кодексу України не можуть перебувати у комунальній власності;

належать до лісових земель державної власності, право розпорядження якими належить Київській обласній державній адміністрації;

накладаються на землі лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких на підставі матеріалів лісоупорядкування є ДСГП «Ліси України»;

перебувають у складі земель регіонального ландшафтного парку «Студениківський», організованого без вилучення земельних ділянок у користувачів.

Разом із тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності Студениківської сільської ради на спірні земельні ділянки.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17).

З визнанням того, що державною реєстрацією права власності на нерухоме майно підтверджується володіння цим майном, у судову практику увійшла концепція "книжкового володіння".

Акт володіння нерухомим майном, як правило, може підтверджувати державна реєстрація права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Цей висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у названій постанові від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (пункти 43, 89). Його надалі послідовно застосовує Верховний Суд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, Верховний Суд зазначив, що предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння (11.4).

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна (11.5).

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна (11.6).

З урахуванням того, що суд встановив незаконне без правових підстав заволодіння відповідачем спірними земельними ділянками лісового фонду та здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на такі земельні ділянки, обраний прокурором спосіб захисту у формі заявлення віндикаційного позову про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації є обґрунтованим, законним, належним та ефективним.

Витребування земельних ділянок з незаконного володіння на користь держави не впливає на чинність прийнятого в межах повноважень та відповідно до закону Рішення Київської обласної ради від 17.10.2023 №672-21-VІІІ «Про оголошення регіонального ландшафтного парку «Студениківський» на території Київської області» позаяк регіональний ландшафтний парк організовано без вилучення земель у землекористувачів.

Решта доводів учасників справи та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаного висновку суду. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури до Студениківської сільської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння на користь держави в особі Київської обласної держаіної адміністрації.

Відповідно до частини 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Прокурор зазначив у позовній заяві ціну позову 2517360,75 грн., обґрунтувавши її посиланням на вартість земельних ділянок відповідно до положень наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.06.2022 №376, та посиланням на оприлюднені значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, що учасниками справи не спростовано. Відповідач посилався на невірне визначення вартості спірних земельних ділянок, разом із тим, жодних обґрунтувань іншої ціни позову та доказів на їх підтвердження суду не подав.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування прокуратурі сплаченого судового збору у розмірі 1,5% від ціни позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задовольнити.

2. Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1, ідентифікаційний код 00022533) з незаконного володіння Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, буд. 19, ідентифікаційний код 04358916) земельні ділянки:

кадастровий номер :01:007:0017 площею 0,2644 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»;

кадастровий номер :02:008:0018 площею 2,4359 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:006:0007 площею 1,5308 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:010:0059 площею 98,2756 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначенням»,

кадастровий номер :02:001:0035 площею 77,6158 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:005:0288 площею 5,4884 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:005:0289 площею 6,8433 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:009:0022 площею 90,4225 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

3. Стягнути з Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, буд. 19, ідентифікаційний код 04358916) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 37 760,41 грн. (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят гривень сорок одну копійку) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 18.07.2025.

Суддя О.В. Конюх