ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

18 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1073/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 10234/25 від 10.07.2025) Міського комунального підприємства Миколаївводоканал (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 161; ) про видачу судового наказу щодо стягнення з Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін (57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Центральна, 1; ) заборгованості в сумі 80531,04 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2025 року до Господарського суду Миколаївської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява Міського комунального підприємства Миколаївводоканал про видачу судового наказу про стягнення з Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін (боржника) заборгованості за договором № А/5205 від 01.02.2012 року на постачання питної води та приймання стічних вод в розмірі 80531,04 грн., в т.ч. 45964,37 грн. заборгованості з постачання питної води та приймання стічних вод, 5440,44 грн. 3% річних та 29126,23 грн. інфляційних втрат. Заяву обґрунтовано невиконанням з боку Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін умов вказаного договору в частині повної та своєчасної оплати за отриману послугу з постачання питної води та приймання стічних вод.

18.07.2025 р. Господарським судом Миколаївської області видано судовий наказ за заявою Міського комунального підприємства Миколаївводоканал щодо стягнення з боржника Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін на користь заявника заборгованості в сумі 23970,10 грн., в т.ч. заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод за період з жовтня 2020 р. по лютий 2021 р. в сумі 15288,61 грн., 3% річних в сумі 2419,85 грн. та інфляційних втрат в сумі 6261,64 грн., а також судового збору в сумі 242,24 грн. Так, судом не встановлено передбачених ст. 152 ГПК України підстав для відмови у видачі судового наказу в частині вимог заявника про стягнення заборгованості за надані послуги постачання питної води та приймання стічних за підписаними актами за період з жовтня 2020 р. по лютий 2021 р. на суму 15288,61 грн., 3% річних в сумі 2419,85 грн. та інфляційних втрат в сумі 6261,64 грн., нарахованих на вказану заборгованість за надані послуги з жовтня 2020 р. по лютий 2021 р.

За положеннями ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Щодо вимог заявника про видачу наказу в частині стягнення з боржника решти суми боргу в розмірі 56559,96 грн. (80531,04 грн. 23970,10 грн.) суд вважає, що подана заява в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, наказне провадження відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 3 та 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії:

- договору № А/5205 від 01.02.2012 р.;

- додаткової угоди № 1 від 27.12.2012 р. до договору № А/5205 від 01.02.2012 р.;

- додаткової угоди № 2 від 02.08.2019 р. до договору № А/5205 від 01.02.2012 р.;

- рахунків № Ц-В-8001/0097-10.2020/29 від 29.10.2020 р.; № Ц-В-8001/0097-11.2020/30 від 30.11.2020 р.; № Ц-В-8001/0097-12.2020/30 від 29.12.2020 р.; № Ц-В-8001/0097-1.2021/29 від 29.01.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-2.2021/28 від 28.02.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-3.2021/22 від 22.03.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-6.2021/22 від 22.06.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-7.2021/22 від 22.07.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-8.2021/27 від 27.08.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-8.2021/24 від 24.09.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-10.2021/26 від 26.10.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-11.2021/22 від 22.11.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-12.2021/29 від 29.12.2021 р.; № Ц-В-8001/0097-1.2022/24 від 24.01.2022 р.;

- актів приймання - передачі наданих послуг від 29.10.2020 р., від 30.11.2020 р., від 29.12.2020 р., від 29.01.2021 р., від 28.02.2021 р., від 22.03.2021 р., від 22.06.2021 р., від 22.07.2021 р., від 27.08.2021 р., від 24.09.2021 р., від 26.10.2021 р., від 22.11.2021 р., від 29.12.2021 р., від 24.01.2022 р.,

- листів від 22.06.2021 № 1231/36, від 23.07.2021 № 1475/36, від 30.08.2021 № 1723/36, від 12.10.2021 № 2024/36, від 27.10.2021 № 2148/36, від 23.11.2021 № 2791/36, від 30.12.2021 № 3048/36 та від 25.01.2022 № 146/36 про надсилання боржнику відповідних рахунків та актів прийняття передачі наданих послуг.

Наразі заявник вказав, що у боржника за період з 25.09.2020 року по 24.01.2022 року існує заборгованість в сумі 80531,04 грн., з якої 45964,37 грн. - заборгованість з наданих послуг постачання питної води та приймання стічних вод, 5440,44 грн. - 3% річних та 29126,23 грн. інфляційні втрати.

Так, заявник зауважує, що він свої зобов`язання по вказаному договору виконав, а саме надав послуги з постачання питної води та приймання стічних вод за період з жовтня 2020 року по січень 2022 року, що підтверджується відповідними рахунками та актами прийняття-передачі наданих послуг. Однак, за ствердженнями заявника, боржник свої зобов`язання з оплати наданих послуг з постачання питної води та приймання стічних вод за вказаний період виконав частково, у зв`язку з чим заборгованість боржника перед заявником складає 45964,37 грн. Також за несвоєчасну оплату наданих послуг заявником було нараховано 3% річних в сумі 5440,44 грн. та інфляційні втрати в сумі 29126,23 грн.

Наразі згідно з п. 3.1., 3.1.1. договору облік поставленої води та кількості прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у виробника, окрім випадків, передбачених правилами користування. Зняття показань з лічильника здійснюється споживачем щомісячно. Звіт про обсяги фактично отриманих споживачем послуг із зазначенням обсягу послуг, спожитих кожним із субспоживачів окремо, направляється споживачем виробнику у письмовому вигляді не пізніше 23 числа розрахункового місяця і є підставою для здійснення розрахунків (п.3.1.2. договору).

Для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води виробник щомісячно направляє споживачу рахунок у паперовому вигляді або споживач самостійно сплачує за послуги. Вартість спожитих послуг визначається, виходячи з кількості спожитих послуг, визначеної згідно договору і діючих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення (п. 3.2.1. договору). Оплата вартості послуг здійснюється споживачем шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виробника до останнього числа поточного календарного місяця, виходячи з обсягу фактично спожитих послуг за період з 20 числа попереднього по 20 число поточного календарних місяців та фактично спожитих послуг за період з 20 числа попереднього по 20 число поточного календарних місяців та діючих тарифів. В разі утворення боргу за цим договором оплата за надані послуги, що надходить від споживача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується виробником в погашення боргу (п.3.2.3. договору).

Відповідно до пункту 10.1. договору, цей договір укладається строком на один календарний рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір може бути пролонгованим на наступний календарний рік шляхом підписання сторонами додаткової угоди до даного договору. Додатковою угодою №1 від 27.12.2012 р. п.10.1 договору викладено в наступній редакції: Цей договір укладається до 31 грудня 2013 року і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Як вказує заявник, жодна зі сторін не заявляла про необхідність розірвання договору.

Так, за ствердженнями заявника, за жовтень 2020 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 4307,76 грн. (в т.ч. ПДВ 717,96 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-10.2020/29 від 29.10.2020 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2020 р., який підписано боржником.

За листопад 2020 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 2973,74 грн. (в т.ч. ПДВ 495,62 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-11.2020/30 від 30.11.2020 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2020 р., який підписано боржником.

За грудень 2020 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 1459,08 грн. (в т.ч. ПДВ 243,18 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-12.2020/30 від 29.12.2020 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2020 р., який підписано боржником.

За січень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 3710,86 грн. (в т.ч. ПДВ 618,48 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-1.2021/29 від 29.01.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2021 р., який підписано боржником.

За лютий 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 2837,17 грн. (в т.ч. ПДВ 472,86 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-2.2021/28 від 28.02.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2021 р., який підписано боржником.

За березень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 2064,92 грн. (в т.ч. ПДВ 344,15 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-3.2021/22 від 22.03.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 22.03.2021 р., який боржником не підписано.

За червень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 8343,64 грн. (в т.ч. ПДВ 1390,61 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-6.2021/22 від 22.06.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 22.06.2021 р., який боржником не підписано.

За липень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 4549,55 грн. (в т.ч. ПДВ 758,26 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-7.2021/22 від 22.07.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 22.07.2021 р., який боржником не підписано.

За серпень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 7789,63 грн. (в т.ч. ПДВ 1298,27 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-8.2021/27 від 27.08.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2021 р., який боржником не підписано.

За вересень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 3273,66 грн. (в т.ч. ПДВ 545,61 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-8.2021/24 від 24.09.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 24.09.2021 р., який боржником не підписано.

За жовтень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 2434,26 грн. (в т.ч. ПДВ 405,71 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-10.2021/26 від 26.10.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 26.10.2021 р., який боржником не підписано.

За листопад 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 4029,12 грн. (в т.ч. ПДВ 671,52 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-11.2021/22 від 22.11.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 22.11.2021 р., який боржником не підписано.

За грудень 2021 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 621,16 грн. (в т.ч. ПДВ 103,53 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-12.2021/29 від 29.12.2021 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2021 р., який боржником не підписано.

За січень 2022 року боржник отримав послугу з водопостачання та водовідведення на суму 4254,42 грн. (в т.ч. ПДВ 709,07 грн.), що підтверджується рахунком № Ц-В-8001/0097-1.2022/24 від 24.01.2022 р. та актом приймання-передачі наданих послуг від 24.01.2022 р., який боржником не підписано.

Також на підтвердження наведених в заяві обставин заявником надано копії листів від 22.06.2021 № 1231/36, від 23.07.2021 № 1475/36, від 30.08.2021 № 1723/36, від 12.10.2021 № 2024/36, від 27.10.2021 № 2148/36, від 23.11.2021 № 2791/36, від 30.12.2021 № 3048/36 та від 25.01.2022 № 146/36 про надсилання боржнику відповідних рахунків та актів прийняття передачі наданих послуг.

Разом з тим, в матеріалах заяви відсутні докази отримання відповідачем послуг з постачання питної води, оскільки акти приймання-передачі наданих послуг за період з березня 2021 року по січень 2022 року на підтвердження факту надання заявником і споживання боржником послуг у вказаному періоді не підписані, доказів отримання боржником вказаних рахунків та актів заявник до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За таких обставин, з огляду на відсутність підписаних обома сторонами актів наданих послуг, відповідно факт надання заявником послуги з постачання питної води на виконання умов договору і існування у відповідача обов`язку по оплаті цих послуг підлягає доведенню.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

До того ж, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення безспірної грошової заборгованості, однак заявлена Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал заборгованість у зв`язку із порушенням боржником строків здійснення оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод не може вважатися безспірною, оскільки така заборгованість заявлена стягувачем без підтвердження належними доказами її безспірності.

В свою чергу суд вважає, що вимоги заявника про стягнення заборгованості в загальному розмірі 56559,96 грн., з якої 30675,76 грн. - заборгованість з наданих послуг постачання питної води та приймання стічних вод за період з березня 2021 року по січень 2022 року, 3020,59 грн. - 3% річних та 22863,59 грн. інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за вказаний період, не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження.

Адже, в даному випадку суду необхідно досліджувати надані заявником докази, надавати їм оцінку та перевірити правильність та обґрунтованість нарахування заборгованості за період з березня 2021 року по січень 2022 року включно. Натомість діюче процесуальне законодавство встановлює, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник в свою чергу має обґрунтувати свої вимоги та надати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, зважаючи на те, що заявником не надано належних документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано заявлену грошову вимогу, та, відповідно, не доведено виникнення або порушення права такої вимоги, господарський суд доходить висновку про відмову Міському комунальному підприємству Миколаївводоканал у видачі судового наказу щодо стягнення з Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін заборгованості в загальному розмірі 56559,96 грн., з якої 30675,76 грн. - заборгованість з наданих послуг постачання питної води та приймання стічних вод за період з березня 2021 року по січень 2022 року, 3020,59 грн. - 3% річних та 22863,59 грн. інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за вказаний період.

Відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

В такому випадку заявник не позбавлений права звернутися до суду з такою самою заявою після усунення відповідних недоліків або з відповідними вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147-148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Міського комунального підприємства Миколаївводоканал про видачу судового наказу в частині щодо стягнення з Житлово-комунального підприємства Галицинівської сільської ради Дельфін заборгованості в загальному розмірі 56559,96 грн., у т.ч. 30675,76 грн. - заборгованість з наданих послуг постачання питної води та приймання стічних вод за період з березня 2021 року по січень 2022 року, 3020,59 грн. - 3% річних та 22863,59 грн. інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за вказаний період відмовити.

2. Повідомити заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. або з відповідними вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 18.07.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва