ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Справа№ 920/651/24(920/68/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 09.07.2025 не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025

у справі №920/651/24 (920/68/25) (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича

до ОСОБА_1

та ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про покладення субсидіарної відповідальності по зобов`язаннях боржника

в межах справи №920/651/24

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено; покладено на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд"; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку 554 607,69 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк подання апеляційної скарги із врахуванням дати складання повного тексту рішення 26.03.2025 та його розміщенням в системі "електронний суд" 27.03.2025; скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 в справі №920/651/24(920/68/25) повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про покладання субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 .

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2024, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі №920/651/24(920/68/25) передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/651/24(920/68/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про покладення субсидіарної відповідальності по зобов`язаннях боржника; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) до надходження матеріалів справи №920/651/24 (920/68/25) до Північного апеляційного господарського суду.

12.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/651/24 (920/68/25) у 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) залишено без руху; роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (2422,40 грн) та доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області.

28.05.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено докази направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області через систему "Електронний суд".

28.05.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява, до якої додано квитанцію до платіжної інструкції від 28.05.2025 №50268090 на суму 2422,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2025 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 09.07.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 18.06.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 25.06.2025.

10.06.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити частково; рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) в частині покладення субсидіарної відповідальності по зобов`язаннях боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" на ОСОБА_1 скасувати, в частині покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з ОСОБА_2 554607,69 грн залишити без змін, з огляду на наступне. ОСОБА_2 , як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд", здійснив продаж майна боржника, а отримані кошти використав на поточні витрати підприємства, а не на погашення заборгованості перед ГУ ПФУ у Сумській області. При цьому продаж майна банкрута здійснено заінтересованій особі - підприємству, у якому ОСОБА_2 є єдиним засновником. Водночас, ОСОБА_1 , маючи лише 25 % частки у статутному капіталі підприємства, не мала можливості впливати на управління Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд", засновником та бенефіціарним власником якого до 08.02.2025 був ОСОБА_2 зі 75% частки у статутному капіталі.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. 09.07.2025 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №920/651/24 (920/68/25) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) до свого провадження у новому складі суду.

У судове засідання 09.07.2025 представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржниця зазначає, що суд першої інстанції поклав на ОСОБА_1 відповідальність за період діяльності підприємства, коли вона не була його засновником та відповідним чином впливала на його діяльність. На думку апелянта, заявник не надав суду доказів, що ОСОБА_1 була обізнана щодо фінансового стану підприємства, а також щодо її дій, направлених на доведення підприємства до банкрутства, виходячи з того, що вона мала лише 25 % частки у статутному капіталі боржника у даній справі та не мала можливості впливати на його діяльність. Скаржниця наводить доводи щодо неправомірності оскаржуваного судового рішення лише в частині вимог, заявлених ліквідатором боржника саме до неї, проте, просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) скасувати в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та в частині покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" та стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку 554 607,69 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд". Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. в частині покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 . В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) залишити без змін, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі стало питання щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно з частиною першою статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема, фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможністьі боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій /бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту.

При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі № 25/62/09.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.

Тобто, до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Наведена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі № 910/17743/18.

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчинені на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки. Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, на неврахуванні якої наполягає скаржник у цій справі.

В провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа № 920/651/24 за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" про визнання банкрутом на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Сумської області від 21.11.2024.

21.01.2025 ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражний керуючий Удовенко Р.П. звернувся до Господарського суду Сумській області із заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Вказана заява обґрунтована тим, що ліквідатором проаналізовано інформацію та документи щодо господарської діяльності ТОВ Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд", щодо управлінських рішень колишніх посадових осіб товариства, що мали вирішальний вплив на діяльність товариства, та встановлено наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності на керівника та учасників боржника з огляду на наступне.

Ліквідатором зазначено коло осіб, які мали вирішальний вплив на діяльність ТОВ ВБП "Охтирбуд", з яких:

- учасники: до 08.02.2024 - кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи - громадянин України ОСОБА_2 (75%), ОСОБА_1 (25%); із 08.02.2024 - кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи -громадянин України - ОСОБА_2 (100%).

- керівник: із 2014 - 21.11.2024 - ОСОБА_2 .

Щодо дій та бездіяльності зазначених осіб, що призвели до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд", ліквідатор боржника вказує наступне:

1. Здійснення господарських операцій із заінтересованою особою: у січні 2022 за наслідками проведеної підприємством інвентаризації було виявлено запаси піску річкового 413,96 т на суму 42 430,90грн. та гранвідсів 39,76 т на суму 2 982,00грн., загальна сума 45 412,90грн. 16.02.2022 вказані вище майнові активи було реалізовано за ціною 69 037,00грн. ПП ВБП "Будвироби" відповідно до накладної від 16.02.2022. Підприємство - покупець будівельних матеріалів - ПП ВБП "Будвироби" фактично є заінтересованою особою стосовно боржника у справі про банкрутство (за визначенням, наведеним у ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства), оскільки єдиним засновником та власником 100% частки Товариства є ОСОБА_2 . На момент відчуження майнових активів у Товариства існував борг перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, за період з січня 2021 по серпень 2021 р в загальному розмірі 122 031,54 грн, що підтверджений рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 480/8874/21. Проте, отримані керівником підприємства від продажу будівельних матеріалів кошти були перераховані в якості оплати за активну та реактивну електроенергію та на оплату телекомунікаційних послуг, в той час як ТОВ ВБП "Охтирбуд" не має об`єктів нерухомості у власності. Листом ГУ ДПС у Сумській області від 14.08.2024 надано інформацію про перелік рахунків ТОВ ВБП "Охтирбуд" у банках - АТ "УкргазБанк", Сумська філія АТ "КБ "Приватбанк", АТ "ОТП Банк" та ПАТ КБ "Надра" Сумське РУ "Слобожанщина". Оборот коштів за рахунками ТОВ у Сумській філії АТ "КБ "Приватбанк" за період з 01.01.2021 по 01.08.2024 становить: вхідний залишок - 51 112,97 грн., вихідний залишок - 130,66 грн., всього прихід - 328 766,06 грн, усього витрат - 379 748,37 грн. Остання операція за рахунком - 16.02.2022 - плановий платіж за активну електричну енергію у сумі 36000,00 грн. Банківський рахунок в АТ "ОТП Банк" закритий 12.12.2024. Рахунок у ПАТ КБ "Надра" закритий автоматично при ліквідації банківської установи. Залишок коштів на рахунку в АТ "УкргазБанк" у розмірі 89,42 грн. підлягає списанню автоматично за касове обслуговування при закритті рахунку. Рух коштів за рахунками ТОВ ВБП "Охтирбуд" доводить, що дії посадової особи із січня 2021 до серпень 2024 призвели до втрати товариством можливості здійснювати господарську діяльність та розраховуватися за зобов`язаннями перед кредиторами.

2. Посадовими особами (засновниками) Товариства не вчинено дій для добровільної ліквідації товариства: згідно із даними балансу товариства на 31.12.2024 (наданими відповідачем-1 суду після відкриття провадження у справі) активи товариства становлять 23,1 тис. грн (грошові кошти), які, як зазначає відповідач -2, наявні на бінківському рахунку в АТ "ОТП Банк" . У лютому 2022 фактично припинилися операції за рахунками ТОВ ВБП "Охтирбуд". Тобто, під час проведення у січні 2022 року інвентаризації, за наслідками якої виявлені будівельні матеріали загальною вартістю 45 412,00 грн., керівництво Товариства (директор та учасники) володіло/повинно було володіти інформацією про неможливість в подальшому здійснювати господарську діяльність та про неможливість погашення боргу перед кредиторами, зокрема, ГУ ПФУ у Сумській області. Однак, із лютого 2022 посадовими особами та органами управління ТОВ ВБП "Охтирбуд" не вчинялися дії для запобігання банкрутству та дії для погашення вимог кредиторів.

3. Порушення порядку подання фінансових звітів боржника: керівник ТОВ ВБП "Охтирбуд" порушив ч. 1 ст. 13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", якою визначено, що звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Проміжна фінансова звітність складається за результатами першого кварталу, першого півріччя, дев`яти місяців. Крім того, відповідно до облікової політики підприємства фінансова звітність може складатися за інші періоди. Згідно з балансом станом на 31.12.2024, у ТОВ ВБП "Охтирбуд" на кінець року були наявні активи загальною вартістю 23,1 тис.грн. (кошти на рахунках у банківських установах). Майнові активи ліквідатору не передані. За 2021, 2022, 2023 фінансова звітність керівником боржника до контролюючих органів не передавалася.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено; покладено на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд"; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку 554 607,69 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд".

Вказане рішення мотивовано тим, що наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю учасників та керівника боржника та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю ВБП "Охтирбуд" у період з січня 2019 до травня 2024 до банкрутства: (основна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" перед ГУ ПФУ у Сумській області, на підставі якої було відкрито провадження у справі про банкрутство, виникла у зазначений період; показники фінансового стану (розмір активів та пасивів товариства) не встановлені, оскільки Товариством фінансова звітність за 2021, 2022, 2023 не подавалась; витрачання грошових коштів протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, відбувалось на цілі, необхідність яких не підтверджена матеріалами справи та поясненнями відповідачів; керівник та засновники боржника, розуміючи наявність невідшкодованих зобов`язань, не вживали заходів до звернення до суду із відповідною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство). За висновком суду першої інстанції, ліквідатором банкрута доведено та матеріалами справи підтверджено наявність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у доведенні Товариства з обмеженою відповідальністю ВБП "Охтирбуд" до банкрутства та неспроможності товариства виконати свої зобов`язання перед кредитором у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Сумської області від 23.07.2024 (ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство) визнано вимоги єдиного кредитора - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) у розмірі 554 607,69 грн та включені до реєстру вимог кредиторів, з яких: 30 280,00 грн судового збору та 72 000,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого включено до першої черги, 452 327,69 грн - заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, включено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Як зазначалось вище, у межах справи про банкрутство ТОВ ВБП "Охтирбуд" за підсумками процедури розпорядження та ліквідаційної процедури не було виявлено майнових активів, які б можливо було включити до складу ліквідаційної маси з подальшим їх продажем та погашенням кредиторських вимог.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засновником Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" є ОСОБА_2 (100% статутного капіталу). До 08.02.2024 засновниками та бенефіціарами Товариства були ОСОБА_2 (75%) та ОСОБА_1 (25%). Директором Товариства, починаючи з 2014 та до визнання боржника банкрутом був ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд", оскільки місцевий господарський суд не встановив наявних у неї, як у учасника боржника, прав та можливостей контролю за діяльністю товариства задля уникнення негативних наслідків діяльності товариства, що свідчить про відсутність доказів бездіяльності ОСОБА_1 в управлінні боржником, з огляду на наступне.

Відповідно до розділу 5. Статуту банкрута, а саме, п.5.4 Виключною компетенцією Зборів Учасників є: а) визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження планів та зві тів товариства; б) внесення змін та доповнень до установчих документів товариства; в) обрання дирекції, генерального директора та ревізійної комісії, а також їх відкликання; г) затвердження річних результатів діяльності товариства, його дочірніх підприємств, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії; д) затвердження порядку розподілу прибутку та визначення порядку покриття збитків; е) прийняття ухвал про призначення та відкликання посадових осіб товариства; є) визначення умов оплати праці працівників товариства; ж) зміна складу учасників товариства, в тому числі виключення учасника зі складу товариства; з) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів і положень; и) затвердження правил процедур, інших внутрішніх документів товариства; і) прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; ї) вирішення питань про придбання чи відчуження частки учасника; й) прийняття рішень щодо відчуження майна.

При вирішенні питань, згаданих у пунктах «а», «б» та «ж» потрібна одностайність всіх учасників товариства. Рішення щодо решти питань приймаються простою більшістю голосів. Збори учасників є правомочними, якщо на ньому присутні учасники, які володіють в сукупності 60% голосів.

Згідно з відомостями, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, єдиним засновником та бенефіціаром підприємства є директор підприємства «Охтирбуд» є ОСОБА_2 (100% статутного капіталу). До 08.02.2024 засновниками та бенефіціарами товариства були Громадянин України ОСОБА_2 (75% статутного капіталу) та ОСОБА_1 (25%). Директором товариства, починаючи з 2014 та до визнання боржника банкрутом, був ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з доводами скаржниці відносно того, що ОСОБА_1 фактично не здійснювала керівні функції з управління підприємством і не мала можливості впливати на рішення учасника товариства - ОСОБА_2 , оскільки мала всього 25% частки у статутному капіталі, тобто голосів.

Тобто, ОСОБА_1 була обмежена як у можливості давати обов`язкові для боржника вказівки, так і у змозі іншим чином визначати його дії, не мала вирішального впливу у вирішенні питань, пов`язаних, в тому числі, з врегулюванням спірних питань по кредиторській заборгованості, її погашення.

Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги в цій частині такими, що знайшли своє підтвердження.

Водночас, апеляційна скарга не містить доводів, які спростували б висновок суду першої інстанції відносно того, що у діяннях ОСОБА_2 наявний повний склад господарського правопорушення, що має наслідком тягар субсидіарного обов`язку за зобов`язаннями боржника. ОСОБА_2 не спростував цього в суді.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю ОСОБА_2 та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю ВБП "Охтирбуд" у період з січня 2019 до травня 2024 до банкрутства: (основна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" перед ГУ ПФУ у Сумській області, на підставі якої було відкрито провадження у справі про банкрутство, виникла у зазначений період; показники фінансового стану (розмір активів та пасивів товариства) не встановлені, оскільки Товариством фінансова звітність за 2021, 2022, 2023 не подавалась; витрачання грошових коштів протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, відбувалось на цілі, необхідність яких не підтверджена матеріалами справи; ОСОБА_2 , розуміючи наявність невідшкодованих зобов`язань, не вживав заходів до звернення до суду із відповідною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у встановлені чинним законодавством строки).

Враховуючи викладене, розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині вимог до ОСОБА_2 , тому суд правомірно її задовольнив у цій частині, поклавши субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" на ОСОБА_2 , у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) слід скасувати в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та в частині покладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд.34, ); та стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в солідарному порядку 554 607,69 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд.34, ). Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 . В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) залишити без змін.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) скасувати в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та в частині покладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд.34, ) та стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в солідарному порядку 554 607,69 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд.34, ).

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного підприємства "Охтирбуд" арбітражного керуючого Удовенка Р.П. в частині покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2025 у справі №920/651/24 (920/68/25) залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Охтирбуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича (40000, м. Суми, вул. Кузнечна, 4, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 2422, 50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ.

Матеріали справи №920/651/24 (920/68/25) повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 21.07.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

Т.П. Козир