РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025Справа № 910/5393/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранбутпостач"

про стягнення 300 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка" (далі - ТОВ "Укрспецналадка", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранбутпостач" (далі - ТОВ "Гранбутпостач", відповідач) про стягнення попередньої оплати в сумі 300 000,00 грн за договором постачання металопрокату від 18.02.2025.

Позов обґрунтований тим, що у порушення вказаного договору, укладеного в спрощений спосіб, відповідач не виконав свої зобов`язання з поставки оплаченого товару у встановлений строк, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 300 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що між ТОВ "Укрспецналадка" (покупець) та ТОВ "Гранбутпостач" (постачальник) була досягнута усна домовленість, згідно з якою відповідач зобов`язувався передати позивачу товар, а позивач зобов`язувався вказаний товар прийняти та оплатити.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено, що 18.02.2025 відповідач виставив позивачу, як покупцю, рахунок № 150 від 18.02.2025 на суму 541 315,50 грн. (в т.ч. ПДВ) на оплату товару. При цьому сторони домовились про здійснення попередньої оплати в сумі 300 000,00 грн.

20.02.2025 на виконання домовленості сторін та відповідно до вищевказаного рахунку ТОВ "Укрспецналадка" сплатило на користь відповідача передплату в розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 9760 від 20.02.2025 на суму 230 000,00 грн та № 9761 від 20.02.2025 на суму 70 000,00 грн.

Враховуючи вказані обставини та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як свідчать матеріали справи, 25.03.2025 позивач надіслав на поштову адресу відповідача лист № 21/03 від 21.03.2025 з проханням підтвердити актуальність платіжних реквізитів та умов поставки, однак, відповіді не отримав.

Також 04.04.2025 позивач направив на поштову адресу відповідача лист-вимогу про повернення сплачених грошових коштів в якості попередньої оплати в сумі 300 000,00 грн. Проте вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували поставку відповідачем товару чи повернення позивачу попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 300 000,00 грн.

Отже, оскільки відповідач доказів виконання своїх зобов`язань не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ "Укрспецналадка" про стягнення попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранбутпостач" про стягнення 300 000,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранбутпостач" (02157, м. Київ, б. Гашека Ярослава, буд. 24, ідентифікаційний код 40528020) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка" (49050, м. Дніпро, вул. Наукова, буд. 7, ідентифікаційний код 31573282) заборгованість в сумі 300 000 (триста тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 22 липня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.