ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1558/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", м. Київ
до ОСОБА_1 , м. Харків
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" через систему "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути заборгованість за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 86 від 02.07.2024 року станом на 09.04.2025 (включно) 187 769, 70 грн, з яких:

-176 887, 46 грн - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 637, 80 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 149 249, 66 грн;

-10 882, 24 грн прострочена заборгованість за комісією.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням умов Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 86 від 02.07.2024 року.

При прийнятті позовної заяви судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру стосовно місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 та згідно відповіді №1361367 від 08.05.2025 за вказаними судом параметрами фізичну особу не знайдено.

08.05.2025 судом здійснено запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з метою визначення місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 .

19.05.2025 від Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит (вх. № 11989), згідно якої місце проживання відповідача зареєстроване з 14.08.1991 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1558/25. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачка не має електронного кабінету, тому ухвала про відкриття провадження у справі від 22.05.2025 направлена судом за адресою відповідачки, зазначеною у позовній заяві, що кореспондуються із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала вручена відповідачці 26.05.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням повернутим до суду поштовим відділенням.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 22.05.2025 про відкриття провадження у цій справі було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Отже, відповідачка мала право подати до суду відзив на позовну заяву не пізніше 10.06.2025.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк та відзив на позов із викладенням своєї правової позиції не надала, про розгляд справи повідомлена належним чином, відтак, у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи суд встановив наступне:

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі - Позивач, Банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Позичальник) був укладений Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 86 від 02.07.2024 року (далі - кредитний договір, а.с. №8-9) за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом.

Факт укладення кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.04.2025, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_86.pdf (а.с. №10), що містить кредитний договір, підписаний з боку ФОП ОСОБА_1 (підписувач - 1) 11:28:10 02.07.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

Відповідно до умов Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами.

Пунктом 1.1.8 кредитного договору, термін "Типові умови" використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору) (надалі за текстом - Типові умови). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. Кредитний договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами.

Цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь - який час вносити зміни до Типових умов , повідомляючи про це позичальника як це передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 1.1.1. кредитного договору сума кредиту 199 000 гривень.

Валюта кредитування Гривня (UAH) (п.1.1.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.1.3. кредитного договору строк кредитування до 02 липня 2027 включно.

Пунктом 1.1.4.1. кредитного договору визначено, що Комісійна винагорода за надання Кредиту Тариф комісійної винагороди - 1% Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму Кредиту.

Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1. Типових умов 1.1.4.2. Комісійна винагорода за обслуговування Кредиту Тариф комісійної винагороди - 1,9% за один місяць користування Кредитом.

Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму Кредиту відповідно до п.6.3.2. Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4. Договору.

Згідно з п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 02.08.2024, щомісячно не пізніше 2 числа місяця до 02.06.2027 сплачувати суму у розмірі 9 308,78 грн, а 02.07.2027 - 9 308,70 грн з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 5 527,78 грн, а 02.07.2027 - 5 527,70 грн та на погашення комісії по 3 781,00 грн щомісячно.

Пунктом 2.2. кредитного договору визначено, що банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п. 1.1.1. кредитного договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання Банку щодо надання кредиту за договору є відкличними. Ненадання кредиту в зазначений строк вважається відмовою банку в наданні Кредиту та договір вважається таким, що припинив свою дію.

Відповідно до п. 3.5. Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5.

Згідно платіжних інструкцій: №TR.81920901.57007.29514 від 02.07.2024 на суму 197010,00 грн та №TR.81920901.57006.29514 від 02.07.2024 на суму 1990,00 грн, ФОП ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 199000,00 грн (а.с. 13 та зворотна частина).

Позивач вказує, що сума комісії, що має бути нарахована відповідачу за користування кредитом за період з 02.07.2024 (укладення договору та отримання кредитних коштів) по 09.04.2025 складала 10 882,24 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складала 27 637,80 грн.

Згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.

Враховуючи вказане, Позивачем було прийняте рішення вимагати дострокового повернення простроченої заборгованості та залишку по тілу кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2025 Позивач направив Відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором вих. № 192 від 25.03.2025 (а.с. №21, докази направлення №22-23), в якій вимагав відповідача погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів у загальному розмірі 346101,83 грн. Відповідно до інформації з сайту Укрпошти лист номер 512, що містить вказану вимогу, повернуто Позивачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. №24).

Враховуючи вищевикладене, заборгованість ФОП ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 09.04.2025 включно становить 187 769,70 грн, з яких: 176 887,46 грн - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 637,80 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 149 249,66 грн; 10 882,24 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

В той же час, при прийнятті судом до розгляду даної позовної заяви, судом встановлено, що на момент існування між сторонами договірних відносин відповідачка була зареєстрована, як суб`єкт підприємницької діяльності. 24.03.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис: 001337913 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі власного рішення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18).

Статтею 19 ЦПК України унормовано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Разом з тим статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, а саме договору оренди №4023 від 18.05.2011, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились та наявна заборгованість, суд дійшов висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 - 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, cт. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 86 від 02.07.2024 на загальну суму 199000,00 грн строком з 02.07.2027. Погашення кредиту згідно графіку починаючи з 02.08.2024 встановлено, щомісячно не пізніше 2 числа місяця сплачувати суму у розмірі 9 308,78 грн, що складається з платежа за основною сумою кредиту у розмірі 5 527,78 грн та суми винагороди за обслуговування кредиту у розмірі 3 781,00 грн. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжних інструкцій: №TR.81920901.57007.29514 від 02.07.2024 на суму 197010,00 грн та №TR.81920901.57006.29514 від 02.07.2024 на суму 1990,00 грн, що разом складає суму у розмірі 199000,00 грн. Суд визнає доведеним факт надання кредитних коштів у розмірі 199000,00 грн позивачем та отримання їх відповідачем, виходячи із умов договору. Отже господарські зобов`язання позивача за договором є виконаними. Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач 25.03.2025 звернувся до відповідача із вимогою про дострокове отримання кредитних коштів, яка відповідачем не отримана. Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Системний аналіз зазначених норм з урахуванням обставин, встановлених судом під час розгляду справи, дає підстави для висновку суду, що оскільки відповідачем обов`язок з повного повернення кредитних коштів не виконано, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 187 769, 70 грн, з яких: 176 887, 46 грн - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 637, 80 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 149 249, 66 грн; 10 882, 24 грн прострочена заборгованість за комісією є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 526, 530, 541, 546, 553, 554, 559, 633, 634, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ) заборгованість за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №86 від 02.07.2024 року станом на 09.04.2025 включно в розмірі 187 769,70 грн, з яких 176 887,46 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 637,80 грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 149 249,66 грн, 10 882,24 грн простроченої заборгованості за комісією та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "21" липня 2025 року.

Суддя Ю.Ю. Мужичук