РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2025Справа № 910/5181/25

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Київської міської ради

(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36;

ідентифікаційний код: 22883141)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ"

(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 12-А;

ідентифікаційний код: 30217588)

про стягнення 522 831,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ" (далі-відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,2253 га (кадастровий номер :63:246:0009) в загальному розмірі 522 831, 01 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5181/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

05.06.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти позову заперечує, вказує, що відповідачем у місячний строк були надані до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, всі документи, визначені законодавством, необхідні для укладення договору оренди земельної ділянки. Окрім того, за твердженням відповідача, ТОВ «СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ» сплатило 266 195,86 грн. в якості земельного податку за фактичне користування земельною ділянкою до моменту укладення договору оренди земельної ділянки, що невраховано позивачем при поданні позову. Вказаний відзив долучений судом до матеріалів справи.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач вказує, що згідно з інформаційною довідкою від 23.04.2025 № 423871084 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки площею 0,2253 га (кадастровий номер :63:246:0009) вул. Тепловозній, 2-б у Дарницькому районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Київська міська рада ухвалила рішення від 04.11.2021 № 3352/3393 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС - КОНСАЛТИНГ» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу за адресою: вул. Тепловозній, 2-б у Дарницькому районі міста Києва».

Вказаним рішенням вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС - КОНСАЛТИНГ" за умови виконання пункту 2 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,2253 га (кадастровий номер :63:246:0009) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (код КВЦПЗ - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу) на вул. Тепловозній, 2-б у Дарницькому районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно (договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 08.10.2020 № 2694, право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.11.2020, номер запису про право власності 38570303).

На підставі цього рішення між Київською міською радою (далі - позивач) та ТОВ «СЕРВІС - КОНСАЛТИНГ» укладено договір оренди Земельної ділянки від 07.07.2022 №190.

Згідно з інформаційною довідкою від 23.04.2025 № 423871084 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договір оренди Земельної ділянки зареєстровано 07.07.2022, орендодавець за яким Київська міська рада, орендар - ТОВ «СЕРВІС - КОНСАЛТИНГ».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 14.09.2021, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :63:246:0009 площею 0,2253 га за адресою: вул. Тепловозна, 2-б у Дарницькому районі міста Києва, цільове призначення: 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, проведена 12.07.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 06.07.2021.

Таким чином, Земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України з 12.07.2021.

Згідно з інформаційною довідкою від 23.04.2025 № 423871380 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельній ділянці розташований автозаправний комплекс загальною площею 216,5 кв.м., яка перебуває у власності ТОВ «СЕРВІС - КОНСАЛТИНГ» на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 08.10.2020 №2694 право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2020, номер запису про право власності 38570303 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.09.2021 № НВ-021 визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :63:246:0009 на 2021 рік становить 4 688 847,21 грн.

Так, відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.02.2022 № 788/86-22, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :63:246:0009 на 2022 рік становить 5157731,93грн.

Звертаючись до суду із позовом, Позивач стверджує, що оскільки Земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав, доцільно стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з 12.07.2021 (з моменту державної реєстрації земельної ділянки) до 06.07.2022 (до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право оренди зареєстровано 07.07.2022).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.09.2021 № НВ-021, земельна ділянка з кадастровим номером :63:246:0009 належить до земель з видом цільового призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що ТОВ "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ" безоплатно використовувало земельну ділянку :63:246:0009 без правовстановлюючих документів на неї з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з дати державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі - 17.07.2021 по дату реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 07.07.2022 у розмірі 522 831,01 грн., з урахуванням здійснених відповідачем оплат у розмірі 60 949,73 грн.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріали справи свідчать, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент набуття відповідачем права власності, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, рішення Київською міською радою про передання відповідачу земельної ділянки ухвалено 04.11.2021, та в подальшому на підставі цього рішення, 07.07.2022 сторонами укладено Договір оренди, а отже в період до 07.07.2022 відповідач користувався цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

В свою чергу, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

За висновками суду, ТОВ "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом 14.1.147 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та до 07.07.2022 не був постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Відповідно до п. 14.1.125 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з п. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

У відповідності до п. 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

5. для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Таким чином, Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, ТОВ "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ" у період з 12.07.2021 по 06.07.2022 не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Ставка орендної плати визначається за період 12.07.2021 - 31.12.2021 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» від 24.12.2020 № 24/24; 01.01.2022 - 06.06.2022 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» від 09.12.2021 № 3704/3745, де визначені розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки).

До земель з видом цільового призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, застосовується ставка орендної плати - 12%. Враховуючи вище викладене, Київська міська рада нижче надає розрахунок суми, яка підлягає стягненню в межах даної позовної заяви з врахуванням всіх обставин, що мають значення для здійснення правильного обрахунку суми безпідставно збережених коштів за користування відповідачем Земельною ділянкою.

Відповідно до розрахунку Київської міської ради загальна сума відшкодування розраховується таким чином:

1) з 12.07.2021 по 31.12.2021 4 688 847,21*12%/365*173 днів = 266 686,21 грн;

2) з 01.01.2022 по 07.07.2022 5 157 731,93*12%/365*187 днів = 317 094,53 грн, а разом:

266 686,21+ 317 094,53 = 583 780,74 грн, де зазначені:

період (рік) розрахунку; нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за вказаний період; ставка орендної плати, яка підлягала застосуванню у відповідному періоді (році); кількість днів у відповідному році; кількість днів у відповідному періоді та сума сплати за відповідний період.

За наведених обставин, належною до сплати сумою орендної плати за період з 12.07.2021 по 06.07.2022, яка не сплачена відповідачем за користування змеленою ділянкою кадастровий номер :63:246:0009 є 583 780,74 грн., а відтак, з урахуванням сплаченого відповідачем земельного податку в розмірі 60 949,732 грн., вимоги про стягнення з відповідача 522 831,01 грн. є обґрунтованими.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує що несплата орендної плати відбулася із незалежних від нього причин, оскільки на виконання вимог Рішення Київської міської ради від 04.11.2021 № 3352/3393 ним в місячний строк були надані до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради всі документи, визначені законодавством, необхідні для укладення договору оренди земельної ділянки. Окрім того, за твердженням відповідача, ТОВ «СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ» сплатило 266 195,86 грн. в якості земельного податку за фактичне користування земельною ділянкою до моменту укладення договору оренди земельної ділянки, що невраховано позивачем при поданні позову.

Проте, вказані аргументи та заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження. Оскільки, до матеріалів справи доказів подання ТОВ «СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ» документів у місячний строк після 04.11.2021 не додано.

Також суд відхиляє аргументи відповідача стосовно сплати останнім 92 756,27 грн. земельного податку за 2022 рік, оскільки копій платіжних доручень на підтвердження сплати вказаних сум відповідачем до матеріалів справи не додано. Сума сплаченого відповідачем земельного податку в розмірі 60 949,732 грн. за період із липня 2021 по жовтень 2021 врахована як позивачем при пред`явленні позову, так і судом при ухваленні рішення.

З огляду на викладене, відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

Таким чином, аргументи та заперечення відповідача, що наведені у відзиві на позовну заяву, суд розглянув та відхилив, як такі, що не спростовують заявлених позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-КОНСАЛТИНГ" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 12-А; ідентифікаційний код: 30217588) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) кошти у розмірі 522 831,01 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6273,97 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов