ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5324/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Карпенко А.С.

Представники сторін:

від відповідача: Трощій Олексій Сергійович (в залі суду) - від ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД" - витяг з ЄДР

представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 (про залишення позову без розгляду) у справі №904/5324/23 (суддя Юзіков С.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська Компанія "ГАРАНТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Позивач просить стягнути з Відповідача 37 500,00 грн., як майно, що набуте ним без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 13.11.2024 призначено судове засідання на 10:30 год. 27.11.2024.

Позивач (його представник) у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Позивач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належно (ухвалу суду в електронному вигляді доставлено до електронних кабінетів, як Позивача, так і його представника 14.11.2024). При цьому, більше ніж за три години до засідання в Дніпрі та Дніпропетровській області повітряна тривога не оголошувалася.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі № 904/5324/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська Компанія "ГАРАНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд, проаналізувавши в сукупності положення ч. 1, 4 ст. 202 ГПК України, п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України, та матеріали справи (неявка представника Позивача в судове засідання без поважних причин і неподання заяви про розгляд справи за його відсутності), дійшов висновку, що позовна заява у даній справі підлягає залишенню без розгляду.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Адвокатська компанія ГАРАНТ до Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-ТРЕЙД ЛТД про стягнення грошових коштів без розгляду скасувати.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки обставинам і причинам неявки представника позивача у судове засідання, наявності або відсутності підстав для відкладення судового розгляду справи та відповідних клопотань.

На переконання апелянта, Господарський суд Дніпропетровської області повинен був врахувати, що він з об`єктивних і поважних причин не зміг з`явитися до суду, так само як і подати клопотання про відкладення судового розгляду чи розгляд справи за відсутності позивача з цих причин, а тому, мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми, крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

27.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД», у якому відповідач, посилаючись на положення частин 1, 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що позивач не заперечує факту належного його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи № 904/5324/23 Господарським судом Дніпропетровської області 27 листопада 2024 року о 10:30.

З урахуванням викладеного, відповідач повністю підтримує рішення Господарського суду Дніпропетровської області про залишення позовної заяви ТОВ «Адвокатська Компанія "ГАРАНТ"» без розгляду, вважаючи його таким, що ухвалене з дотриманням вимог процесуального закону.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2024 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/5324/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 (про залишення позову без розгляду) у справі №904/5324/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

20.12.2024р. матеріали справи № 904/5324/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.12.2024р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 (про залишення позову без розгляду) у справі №904/5324/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.07.2025 об 10:30 годин.

Представник позивача у судове засідання 08.07.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду поданої заяви, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

08.07.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Позивач просить стягнути з Відповідача 37 500,00 грн., як майно, що набуте ним без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 13.11.2024 призначено судове засідання на 10:30 год. 27.11.2024.

Позивач (його представник) у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Позивач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належно (ухвалу суду в електронному вигляді доставлено до електронних кабінетів, як Позивача, так і його представника 14.11.2024). При цьому, більше ніж за три години до засідання в Дніпрі та Дніпропетровській області повітряна тривога не оголошувалася.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі № 904/5324/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська Компанія "ГАРАНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що позивач був належним чином сповіщений про розгляд Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/5324/23 27 листопада 2024 року о 10 годині 30 хвилин.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).

Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).

За змістом ст. 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду, як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки, не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

На відміну від п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, яка як підставу залишення позовної заяви без розгляду передбачала неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявку представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, наведені положення ст.ст. 202, 226 ГПК України в чинній редакції не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.06.2024 у справі № 916/2316/23).

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

При цьому, апелянт в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах довідка про доставку до його електронного кабінету ухвали суду першої інстанції про призначення підготовчого судового засідання на 27.11.2024р., будь-яких клопотань та заяв з процесуальних питань суду не надав.

Відповідно до висновків Верховного Суду, зокрема, у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, а саме: - проаналізувавши положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у ч. 4 ст. 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних (пункт 8.4); - норми, закріплені у ч. 4 ст. 202 та у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду (пункт 8.4); - відповідно до ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості (пункт 8.7).

Отже, враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання на виклик суду, не повідомив суд про неможливість з`явитись у судове засідання 27.11.2024, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає такими, що відповідають нормам ГПК України та практиці Верховного Суду висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

При цьому помилковими є доводи відповідача про те, що : «… неявка представником позивача в судове засідання без повідомлення про причини своєї неявки була допущена останнім вперше, оскільки, 13.11.2024 року помічником (або секретарем) судді Юзікова С.Г. в телефонному режимі йому було повідомлено про те, що судове засідання з розгляду справи № 904/5324/23 не відбудеться у зв`язку із оголошенням «Повітряної тривоги» на території Дніпропетровської області…» як такі, що не впливають на обґрунтованість висновків суду про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що: «… в ніч з 26 листопада 2024 року на 27 листопада 2024 року самопочуття представника позивача - адвоката Хандусенко І.О. значно погіршилося - піднялася температура тіла, підвищився тиск, розпочався кашель, ускладнилось дихання, у зв`язку з чим він був вимушений зранку 27 листопада 2024 року звернутися до лікарні, де йому було зроблено тест на COVID-19, який виявився позитивним копія результатів дослідження № 11206820 від 27.11.2024 року додається до даної апеляційної скарги).

У зв`язку з перебуванням представника позивача 27 листопада 2024 року в проміжок часу приблизно з 09.30 години до 11.30 години у лікарні, та через нестабільний Інтернет та перебої у роботі сервісу «Електронний суд», останній не мав об`єктивної можливості завчасно направити до суду клопотання про відкладення розгляду справи № 904/5324/23.

Представник позивача намагався зателефонувати до приймальні судді Юзікова С.Г. та повідомити про причини неможливості своєї явки в судове засідання, однак, на його телефонні дзвінки ніхто не відповідав.

Вказані обставини, що унеможливили явку представника позивача в судове засідання та направлення ним клопотання про відкладення розгляду справи, на переконання останнього є цілком поважними та обґрунтованими.

За таких обставин, представник позивача вважає, що Господарський суд Дніпропетровської області повинен був врахувати, що він з об`єктивних і поважних причин не зміг з`явитися до суду, так само як і подати клопотання про відкладення судового розгляду чи розгляд справи за відсутності позивача з цих причин, а тому, мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми, крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав…» як такі, що не підтверджені належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу Украхни доказами і, відповідно, знаходяться в межах обов`язку апелянта нести негативні наслідки, пов`язані з невчиненням ним відповідної процесуальної дії (прийняті участі в судовому засіданні), що, свою чергу, цілком узгоджується з принципом диспозитивності, визначеним частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій).

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що представник позивача приймав участь в попередньому судову засіданні, яке не відбулося через оголошення повітряної тривоги, що свідчить, на його думку, свідчить на користь висновку про те, що позивач не втрачав інтересу до процесу розгляду справи та вирішення спору судом, оскільки положення ст.ст. 202, 226 ГПК України не передбачають необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові КГС ВС від 06.05.2025 у справі № 916/718/24.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (частина 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до юрисдикції якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Залишивши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «ГАРАНТ» без розгляду, Господарський суд Дніпропетровської області позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту…» відхиляються колегією суддів як такі, що носять декларативний характер і не впливають на правильність прийнятого судом процесуального рішення по справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", заява № 11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", заява № 11681/85, пункт 35, від 16.02.2017 у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області, яка є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/5324/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «ГАРАНТ» на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 (про залишення позову без розгляду) у справі №904/5324/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 (про залишення позову без розгляду) у справі №904/5324/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Адвокатська Компанія ГАРАНТ.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.07.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус