ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/1091/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Приватного акціонерного товариства "Грета" - Марченко В.Г.,

Акціонерного товариства "Таскомбанк" - Писаренко О.В.,

Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Горбурова Кирила Євгеновича - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Грета"

на рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 (суддя Величко Н.В.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 (колегія суддів: Пуль О.А., Крестьянінов О.О., Тихий П.В.)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Грета" (далі - ПрАТ "Грета")

до відповідачів:

1) Акціонерного товариства "Таскомбанк" (далі - АТ "Таскомбанк"),

2) Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Горбурова Кирила Євгеновича (приватний нотаріус Горбуров К.Є.)

про визнання недійсним рішення, визнання відсутнім права та визнання недійсними рішень про державну реєстрацію.

Суть спору

1. У 2018 році АТ "Таскомбанк" та ПрАТ "Грета" уклали генеральний договір про надання банківських послуг (кредитний договір) із генеральним лімітом 153 600 000,00 грн.

2. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ "Таскомбанк" та ПрАТ "Грета" уклали договори іпотеки та застави щодо низки нежитлових будівель та споруд.

3. АТ "Таскомбанк" направляло на юридичну адресу ПрАТ "Грета" повідомлення-вимоги про здійснення повного погашення заборгованості за кредитним договором та повідомляло, що у разі невиконання вимоги, банк зверне стягнення за іпотечними договорами та договорами застави.

4. Згодом АТ "Таскомбанк" прийняло рішення про набуття предмету іпотеки (застави) за попередньо-укладеними договорами з ПрАТ "Грета" та прийняло у власність належне ПрАТ "Грета" майно.

5. ПрАТ "Грета" звернулося до суду з позовом до АТ "Таскомбанк" та приватного нотаріуса про визнання недійсним рішення АТ "Таскомбанк" про набуття предмету іпотеки (застави) за договорами; визнання відсутнім права власності у АТ "Таскомбанк" на майно; визнання недійсними рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

6. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін.

7. ПрАТ "Грета" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані рішення, просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:

- чи повинні суди брати до уваги висновки судових експертиз, замовлені та отримані для надання в межах розгляду іншої справи;

- чи мають враховуватися звіти про оцінку майна, якщо оцінка була проведена без особистого огляду об`єкта;

- як співвідносяться між собою висновки судової експертизи, замовлені та отримані для надання в межах розгляду іншої справи та звіти про оцінку майна; як суди мають оцінювати їх.

9. Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

10. 27.03.2018 АТ "Таскомбанк" (як банк) та ПрАТ "Грета" (як позичальник) уклали генеральний договір про надання банківських послуг №Т 09.12.2014 К 1874, що складається з двох частин, які нероздільно пов`язані між собою та додатків (з наступними змінами та доповненнями).

11. За умовами договору банк зобов`язався надавати позичальнику банківські послуги на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується сплачувати кредит у строки/терміни та в порядку, визначених цим договором, сплачувати проценти та комісії у розмірі та у порядку, визначених цим договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором та чинним законодавством, зокрема, відповідно до такого: Генеральний ліміт: 153 600 000,00 (сто п`ятдесят три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок); генеральний строк: з 27.03.2018 до 31.12.2026; валюта надання банківських послуг: гривня/євро; процентна ставка та тип (фіксована/змінювана) процентної ставки за банківською послугою (кредитом) визначається у відповідному додатку щодо надання банківської послуги; ц будь-якому випадку розмір процентної ставки (максимальний розмір збільшення щодо змінюваної процентної ставки) незалежно від її типу (змінювана процентна ставка або фіксована процентна ставка) не може перевищувати 40% (сорок процентів) річних; строк сплати процентів за користування банківськими послугами: з 01 до 10 число (включно) місяця, наступного за календарним місяцем користування банківською послугою, до дати спливу терміну користування відповідною банківською послугою та повернення в повному обсязі кредитних коштів за цим договором (п.2 частини №1).

12. Пунктом 1.4 договору передбачено, що загальна сума лімітів за банківськими послугами, встановлених згідно відповідних додатків до цього договору, не може перевищувати генеральний ліміт, встановлений п.2 частини №1 цього договору, незалежно від валюти наданих позичальнику банківських послуг.

13. Згідно з додатком №12Д до генерального договору сторони дійшли згоди щодо умов надання невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов генерального договору, на підставі заяв на видачу кредиту, позичальнику надано транші на загальну суму 66 869 200,00 грн шляхом перерахування на рахунок позичальника. Процентна ставка є фіксованою та складає 12,5% річних. Термін користування банківською послугою - до 31.12.2026.

14. Згідно з додатком №13Г до генерального договору сторони дійшли згоди щодо умов надання відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов генерального договору, на підставі заяв на видачу кредиту, позичальнику надано такі транші на загальну суму 25 000 000,00 грн шляхом перерахування на рахунок позичальника. Процентна ставка є фіксованою та складає 12,5% річних. Термін користування банківською послугою - до 31.12.2024.

15. Згідно з додатком №20І до генерального договору сторони дійшли згоди щодо умов надання невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов генерального договору, на підставі заяв на видачу кредиту, позичальнику надано транші на загальну суму 1 000 000 євро (один мільйон євро) шляхом перерахування на рахунок позичальника. Процентна ставка є фіксованою та складає 7% річних. Термін користування банківською послугою - до 22.10.2024.

16. За умовами кредитного договору як забезпечення виконання всіх зобов`язань, що виникають чи можуть виникнути у майбутньому за цим договором, позичальник зобов`язаний передати, забезпечити надання та/або передачу третім особам (майновими поручителями або поручителями) в забезпечення банку предмети забезпечення (майна/майнові права/право вимоги/тощо) згідно з переліком, зазначеним у додатку №1 до цього договору (перелік забезпечення), але не виключно, що є його невід`ємною частиною шляхом укладення відповідних договорів забезпечення.

17. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 частини №2 договору сума непогашених боргових зобов`язань за банківськими послугами підлягає поверненню/виконанню не пізніше кінцевого терміну користування відповідною банківською послугою з урахуванням графіку (за наявності), але в будь-якому випадку не пізніше останнього робочого дня генерального строку, встановленого частиною №1 цього договору, якщо інше не встановлено цим договором. Остаточною датою повного виконання зобов`язання позичальника за цим договором є день фактичного виконання позичальником всіх своїх зобов`язань перед банком за цим договором в повному обсязі, включаючи повну сплату процентів, комісій банку, неустойки, пені, штрафів (якщо такі будуть), збитків, іншої заборгованості за цим договором, платежів та санкцій, які передбачені та/або випливають з цього договору та/або договорів забезпечення. Остаточною датою (моментом) погашення заборгованості за кредитом (за винятком овердрафту) вважається день зарахування на відповідний рахунок(ки) для погашення боргових зобов`язань у порядку, визначеному цим договором, грошових коштів у сумі, що відповідає розміру заборгованості за кредитом у повному обсязі.

18. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 частини №2 договору передбачено, що розмір та тип процентної ставки (змінювана або фіксована) для кожної банківської послуги визначається згідно з умовами того додатку до цього договору, на підставі якого таку банківську послугу було надано. Банківські послуги (крім документарних інструментів) надаються позичальнику із щомісячною сплатою процентів у строк сплати процентів за користування банківськими послугами (крім документарних інструментів), встановлений частиною №1 цього договору. Проценти на відповідну суму заборгованості за кредитом (крім документарних інструментів) нараховуються та сплачуються за час фактичного користування грошовими коштами банку відповідно до умов, визначених цим договором, виходячи з розміру процентної ставки, що діє на відповідну дату для відповідної банківської послуги (крім документарних інструментів). Нарахування та сплата процентів здійснюється у валюті отриманого кредиту. Проценти за користування кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом нараховуються банком щоденно, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом, за методом факт/360 (метод розрахунку процентів, за яким кількість днів у місяці береться фактична, а в році - 360 днів). При цьому враховується перший день та не враховується останній день користування кредитними коштами. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом щомісячно в межах строку сплати процентів за користування банківськими послугами (крім документарних інструментів), за попередній місяць і на дату повернення в повному обсязі кредитних коштів за відповідною банківською послугою, з урахуванням вимог п.8.10 частини №2 цього договору; проценти, нараховані за останній період користування кредитною лінією/разовим кредитом/спеціальним кредитом, сплачуються одночасно з погашенням заборгованості за відповідною банківською послугою.

19. Сплата комісій за цим договором здійснюється у національній валюті України (гривні) в розмірах та в терміни/строки, обумовлені відповідними додатками до цього договору, а у випадку, якщо банком письмово повідомлено інший рахунок для платежу на такий рахунок, вказаний банком (п.3.8 частини №2 договору).

20. Пунктом 5.1.11 частини №2 договору визначено, що позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за кредитом та сплатити проценти та інші належні до сплати платежі за користування ним на письмову вимогу банку та у строк, зазначений у такій вимозі, у випадках, передбачених цим договором та/або діючими договорам забезпечення, чинним законодавством України. При цьому у випадку, якщо згідно з умовами цього договору, або отриманої від банку вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове погашення боргових зобов`язань, сторони домовились, що дата повернення заборгованості за кредитом, зазначена в п.2.1 частини №2 цього договору, за домовленістю сторін, вважається перенесеною та такою, що змінена на дату чи строк, що зазначений у письмовій вимозі банку про дострокове погашення чи настає в інших випадках, передбачених цим договором.

21. Відповідно до п.5.4.1 частини №2 договору банк має право відмовити позичальнику у наданні кредиту, призупинити/зупинити надання позичальнику кредиту без попереднього повідомлення позичальника, та/або зменшити генеральний ліміт/ліміт банківської(их) послуг(и), та/або вимагати достроково виконання позичальником боргових зобов`язань перед банком за цим договором, та/або вимагати за рахунок власних коштів позичальника формування грошового забезпечення на рахунках покриття за акредитивами та гарантіями, відкритими/наданими на підставі цього договору, змінивши при цьому строк виконання боргових зобов`язань в порядку, визначеному у пункті 8.13 частини №2 цього договору, при настанні будь-якої обставини або події, які визначені сторонами, як такі, що явно свідчать про те, що кредитні кошти не будуть своєчасно повернуті, у тому числі при порушенні/невиконанні позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором.

22. Згідно з пунктами 8.1, 8.2 частини №2 договору банк набуває права звернення стягнення на предмети договорів забезпечення у випадках, зазначених у пункті 5.4.1 частини №2 цього договору, у випадку невиконання позичальником вимоги банку у визначений банком строк щодо достроково повернення заборгованості за кредитом та/або дострокового формування грошового забезпечення на рахунках покриття за діючими акредитивами та гарантіями, у визначеній банком частині або в цілому, сплати процентів/комісії за користування кредитом та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, в інших випадках, передбачених договорами забезпечення або чинним законодавством. У випадку, якщо отримана від позичальника або в результаті звернення стягнення на предмети договорів забезпечення сума коштів виявиться недостатньою для погашення повної суми боргових зобов`язань та/або формування грошового забезпечення на рахунках покриття за діючими акредитивами та гарантіями, банк має право стягнути залишок заборгованості позичальника в загальному порядку, у відповідності з чинним законодавством України.

23. Пунктом 8.5 частини №2 договору передбачено, що сторони також погодились, що банк може надавати повідомлення позичальнику у зв`язку з цим договором шляхом їх направлення на адресу позичальника, зазначену в реквізитах сторін, а також засобами комплексу електронного банкінгу. Такі повідомлення вважаються наданими банком належним чином та отриманими позичальником, які направлені засобами поштового зв`язку на адресу позичальника зазначену в реквізитах сторін, після спливу 7 (семи) календарних днів з дати відправлення такого повідомлення. У випадку направлення повідомлень засобами комплексу електронного банкінгу такі повідомлення вважаються наданими банком належним чином та отриманими позичальником в день їх відправлення. До надання повідомлення на адресу позичальника прирівнюється також і його вручення позичальнику чи його представникам під розписку або через будь-які інші засоби доставки кореспонденції (зокрема, кур`єрською доставкою). У випадку направлення повідомлень позичальником на адресу банку, такі повідомлення вважаються направленими належним чином за умови відправлення їх на адресу банку, зазначену в цьому договорі, або письмово повідомлену банком позичальнику рекомендованим листом та вважаються отриманими банком з дати їх фактичного отримання банком або вручення уповноваженому представнику банку під розпис.

24. Відповідно до п.8.13 частини №2 договору, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, статей 525, 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, визначених п.5.4.1 частини №2 цього договору, банк направляє позичальнику повідомлення з вимогою виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором та/або формування позичальником грошового забезпечення на рахунках покриття за діючими акредитивами та гарантіями, у визначеній банком частині або в цілому (надалі-повідомлення). При цьому строк виконання позичальником боргових зобов`язань та/або формування позичальником грошового забезпечення на рахунках покриття за діючими акредитивами та гарантіями, за взаємною згодою сторін, вважається таким, що настав, на 10 (десятий) календарний день з дня направлення позичальнику повідомлення, якщо інший новий строк не передбачений в такому повідомленні. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення на адресу позичальника, зазначену в реквізитах цього договору або адресу, повідомлену позичальником відповідно до п.5.1.5 частини №2 цього договору. У цьому випадку позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за кредитом та/або формування позичальником грошового забезпечення на рахунках покриття за діючими акредитивами та гарантіями, сплатити проценти, комісії за користування кредитом та інші платежі, що належать до сплати за цим договором, у встановлений відповідно до цього пункту договору, новий строк у визначеному банком обсязі.

25. Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами (уповноваженими представниками сторін) та діє до дати повного погашення заборгованості позичальника перед банком за цим договором, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх боргових зобов`язань за цим договором, та завершення строку дії всіх відкритих/наданих на підставі цього договору акредитивів та гарантій, та припинення всіх зобов`язань сторін за ними, та завершення розрахунків за гарантіями та акредитивами (п.11.1 частини №2 договору). Усі додатки та додаткові договори до цього договору, повідомлення банку, пов`язані з виконанням цього договору, акцептовані банком заяви позичальника є його невід`ємними частинами (п.11.4 частини №2 договору).

26. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ "Таскомбанк" та ПрАТ "Грета" уклали договори іпотеки та застави, які посвідчені приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В.:

- іпотечний договір (із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя), посвідчений 27.03.2018 та зареєстрований в реєстрі за №553 (далі - договір 533, додаток №2), щодо нежитлових будівель та споруд, загальною площею 51 820,60 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, 1, реєстраційний номер об`єкта майна: 92 (далі - споруди) та земельної ділянки, загальною площею 7,7345 га, кадастровий номер: :00:002:0495, цільове призначення: землі промисловості, для обслуговування території заводу за адреса: Донецька обл., м.Дружківка, вулиця Чайковського, будинок 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92, (далі - земельна ділянка-1), ринковою вартістю (вартість застави) 54 296 752,00 грн (п.1.4 договору 553) без ПДВ (з ПДВ 65 156 102,40 грн);

- іпотечний договір, посвідчений 27.03.2018 та зареєстрований у реєстрі за №555 (далі - договір 555, додаток №3) щодо нежитлових будівель та споруд, загальною площею 5 196,40 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Хмельницького Б., буд.32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 117 (далі - приміщення-2) та земельної ділянки, загальною площею 2,2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адреса: Донецька обл., Костянтинівський район, Білокузьминівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 (далі - земельна ділянка-2) ринковою вартістю (вартість застави) 5 061 245,00 грн (п.1.4 договору 555) без ПДВ (з ПДВ 6 073 494,00 грн);

- іпотечний договір, посвідчений 27.03.2018 та зареєстрований в реєстрі за №557 (далі - договір 557, додаток №4) щодо нежитлових приміщень, загальною площею 169,5 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92 (далі - приміщення-1) ринковою вартістю (вартість застави) 388 520,00 грн (п.1.4 договору 3660) без ПДВ (з ПДВ - 466 224,00 грн);

- договір застави від 26.02.2020, посвідчений Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №313 (далі - договір застави-1), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме: лінія штампування на основі багатопрофільного пресу моделі DM 100 LEVOR 4, потужністю 1000 тн., інвентарний номер 3177, який призначений для роботи з автоматичним обладнанням для завантаження та розвантаження заготівок, у комплектності до якого входить 6 одиниць, а також обладнання у кількості 334 найменувань;

- договір застави від 26.02.2020, посвідченого Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за №314 (далі - договір застави-2), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме: маніпулятор координатний для нанесення клею 2 МЄК 001-02 та обладнання і споруди у кількості 235 найменувань (далі - предмет застави-2);

- договір застави від 29.05.2020, посвідчений Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №678 (далі - договір застави-3), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно: Котел опалювальний твердопаливний водогрійний "ALTER" КВТ-SHF-600 кВт (BIO) заводський номер КВТ-HF-100001019 (далі - предмет застави-3);

- договір застави від 09.11.2020, посвідчений Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №1623 (далі - договір застави-4), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме: устаткування у кількості 538 найменувань (735 одиниць), (далі - предмет застави-4);

- договір застави від 29.11.2021, посвідченого Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №2252 (далі - договір застави-5), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме: обладнання, яке використовується у виробництві побутових плит, у кількості 21 одиниця (далі - предмет застави-5);

- договір застави від 24.06.2021, посвідченого Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №1016 (далі - договір застави-6), за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме: обладнання у кількості 40 найменувань та технологічний транспортний засіб автонавантажувач TOYOTA 32- 8FG30 (далі - предмет застави-6).

27. Пунктом 3.4 іпотечних договорів передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмети іпотеки, реалізувати його і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи основну суму боргу та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов кредитного договору, проценти та комісії за користування кредитом, неустойку, пені, штрафи та інші платежі і санкції, що передбачені та/або випливають з кредитного договору, а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису, його реалізацією, та вартість послуг незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, інші витрати, пов`язані із зверненням стягнення на предмети іпотеки, в разі настання будь-якої або всіх наступних обставин, в тому числі у випадку: якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, у тому числі: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів; та/або у випадку порушення строку сплати кредиту та/або процентів та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), сум комісії, що передбачені кредитним договором; у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання кредитного договору, зробленої на підставі закону, кредитного договору чи цього договору.

28. Також згідно з п.3.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право на підставах, визначених у п.3.4 цього договору, вимагати дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно з цим договором та законодавством України.

29. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію на задоволення своїх вимог при виникненні підстав, вказаних у п.3.4 цього договору (п.7.1 іпотечного договору).

30. Згідно з п.7.2 іпотечних договорів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя може відбуватися будь-яким з наступних способів на вибір іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; на підставі переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором в порядку, встановленому ст.37 Закону "Про іпотеку" та умовами цього договору; на підставі продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону "Про іпотеку" та умовами іпотечного договору; іншими способами, встановленими законодавством України.

31. У п.7.3.1 іпотечного договору сторони домовилися про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього договору, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов, а саме: це застереження, згідно з Законом "Про іпотеку", вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки; у випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодавець підписанням цього договору підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки та після прийняття іпотекодержателем письмового рішення про набуття предмета іпотеки у власність, іпотекодавець передає іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором та інших витрат, передбачених цим договором; підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (набуття предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору, кредитного договору та вимог чинного законодавства України; сторони домовились, що з дати прийняття іпотекодержателем рішення про набуття предмета іпотеки у власність, іпотекодавець передає іпотекодержателю, а іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки та набуває право зареєструвати, відповідно до чинного законодавства, своє право власності на предмет іпотеки.

32. Відповідно до п.5.1 договорів застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на майно та його реалізацію у таких випадках: якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором вони будуть виконані неповністю або несвоєчасно або не виконані, у тому числі: при повному чи частковому неповерненні у встановлені кредитним договором строки суми кредиту та/або несвоєчасному поверненні, та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів за користування кредитом, комісій, та/або при несплаті чи частковій несплаті у строк сум неустойки, штрафу, пені, що передбачені кредитним договором.

33. Згідно з п.5.2 договорів застави звернення стягнення на предмети застави може відбуватися будь-яким з таких способів на вибір заставодержателя:- на підставі рішення суду; - на підставі виконавчого напису нотаріуса; - в позасудовому порядку, у тому числі у порядку продажу заставодержателем майна шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; у порядку переходу до заставодержателя права власності на предмет застави в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором відповідно до Закону "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; - в іншому порядку, встановленому законодавством України.

34. Раніше суди різних інстанцій розглядали господарські спори у справах №905/781/22, №910/6171/23, №910/5899/23, у яких встановлено ряд обставин, які господарський суд визнав преюдиційними відносно до цієї справи №910/1091/24, оскільки з`ясував, що учасниками тих справ були ті ж особи, що беруть участь у цій справі, відтак констатував, що ці обставини повторному доказуванню не підлягають.

35. Господарський суд Донецької області рішенням від 27.02.2024 у справі №905/781/22 встановив, що:

- на виконання умов кредитного договору, з метою отримання кредиту ПрАТ "Грета" направлено банку заяви на видачу кредиту, а саме: 9 заяв відповідно до додатку №20І генерального кредитного договору на загальну суму 1 000 000,00 євро; 12 заяв відповідно до додатку №13г генерального кредитного договору на загальну суму 25 000 000,00 грн та 19 заяв відповідно до додатку №12д генерального кредитного договору на загальну суму 66 869 200,00 грн; АТ "Таскомбанк" перерахувало вказані кошти на рахунок ПрАТ "Грета", зокрема, надання банком кредиту позичальнику в розмірі 1 000 000,00 євро, згідно з додатком 20І договору в розмірі 25 000 000,00 грн, згідно з додатком 13г договору у розмірі 66 869 200,00 грн, згідно з додатком 12д договору підтверджується відповідними виписками по рахунках, на яких обліковується заборгованість за договорами;

- встановлено факт порушення ПрАТ "Грета" грошових зобов`язань за кредитним договором, розмір заборгованості та період її виникнення; АТ "Таскомбанк" зверталося до ПрАТ "Грета" з повідомленням-вимогою №9926/70.1 від 29.06.2022, в якій просило позичальника повернути кредит, сплатити нараховані проценти, комісію, та інші обов`язкові платежі протягом 10 (десяти) календарних днів з дня направлення банком повідомлення; це повідомлення-вимога направлено на поштову адресу відповідача 29.06.2022, що підтверджується поштовою накладною та описом вкладення у цінний лист; відповіді на це повідомлення-вимогу не надано, заборгованість ПрАТ "Грета" не сплачена;

- відповідно до п.8.13 договору заборгованість мала бути сплачена до 09.07.2022, проте вказана вимога не виконана; повідомлення-вимога направлена банком відповідно до умов укладеного між сторонами договору, посилання відповідача (ПрАТ "Грета") на її неотримання є безпідставним з огляду на те, що умовами договору передбачено, що відлік строку виконання позичальником боргових зобов`язань починається з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням, та не пов`язано з безпосереднім отримання такого повідомлення відповідачем;

- АТ "Таскомбанк" у заяві про уточнення та зменшення позовних вимог просило стягнути з ПрАТ "Грета" заборгованість за генеральним кредитним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018 у сумі 52 152 429,84 грн, у зв`язку зі зверненням стягнення на майно відповідача у позасудовому порядку відповідно до укладених договорів іпотеки, застави та прийняв у власність у рахунок погашення боргу таке майно: нежитлові приміщення, загальною площею 169,5 кв. м, розташовані за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, 10; нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 51 820,60 кв. м, розташовані за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, 1; земельна ділянка, загальною площею 7,7345 га, кадастровий номер: :00:002:0495, цільове призначення: для обслуговування території заводу за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вулиця Чайковського, будинок 1; нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 5 196,40 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул.Хмельницького Б., буд.32; земельна ділянка, загальною площею 2,2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, Білокузьминівська сільська рада; 1 170 позицій рухомого майна; ця заява задоволена судом ухвалою від 12.12.2023, відтак розгляд справи здійснювався з урахуванням вказаної заяви;

- відповідно до звітів ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна від 19.12.2022 ринкова вартість майна відповідача, на яке звернуто стягнення в позасудовому порядку, складається з: нежитлового приміщення, загальною площею 169,5 кв. м, розташованого за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, вартістю 101 018 800,00 грн; нежитлових будівель та споруд, загальною площею 51 820,60 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, вартістю 130 104 400,00 грн; земельної ділянки, загальною площею 7,7345 га, кадастровий номер: :00:002:0495, цільове призначення: для обслуговування території заводу, за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вулиця Чайковського, будинок 1, вартістю 5 233 000,00 грн; нежитлових будівель та споруд, загальною площею 5 196,40 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Хмельницького Б., буд.32, вартістю 1 735 200,00 грн; земельної ділянки, загальною площею 2,2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, Білокузьминівська сільська рада 1404000,00 грн виробничого обладнання та устаткування у кількості 1 170 позицій, розташованого за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Чайковського, буд.1, вартістю 43 346 904,00 грн.

36. За рахунок вказаного майна погашена заборгованість позивача у розмірі 1 060 781,96 євро та 41 441 864,39 грн.

37. Господарський суд Донецької області рішенням від 27.02.2024 у справі №905/781/22, яке набрало законної сили 28.03.2024, позовну заяву АТ "Таскомбанк" до ПрАТ "Грета" про стягнення заборгованості в сумі 52 152 429,84 грн задовольнив частково. Стягнув з ПрАТ "Грета" на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018 у загальній сумі 47873981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена); 5 640 652,60 грн заборгованість за відсотками (у тому числі прострочені); 475 192,82 грн заборгованість за комісією (у тому числі простроченій), а також витрати зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн. В іншій частині заявлених вимог, відмовив.

38. Господарський суд міста Києва рішенням від 07.09.2023 у справі №910/6171/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 та постановою Верховного Суду від 02.05.2024, у позові відмовив. Предметом позову ПрАТ "Грета" до АТ "Таскомбанк" у справі №910/6171/23 є визнання недійсним одностороннього правочину АТ "Таскомбанк" щодо дострокового одноразового виконання грошового зобов`язання за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018, яке міститься у вимозі АТ "Таскомбанк" №9926/70.1 від 29.06.2022; визнання недійсними пунктів 8.5. та 8.13 генерального договору про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018, укладеного між АТ "Таскомбанк" та ПрАТ "Грета".

39. Судові рішення мотивовані тим, що позивач не довів, що оспорюваний правочин та положення договору суперечать положенням законодавства. Суди встановили, що станом на 23.06.2022 у ПрАТ "Грета" перед АТ "Таскомбанк" утворилась заборгованість за договором, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості, отже, відповідач скористався своїм правом, передбаченим умовами договору, на дострокове стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Повідомленням-вимогою №9926/70.1 від 29.06.2022 відповідач вимагав від позивача достроково повністю повернути кредит, сплатити проценти, інші обов`язкові платежі, штраф і пеню у розмірі 87 831 006,98 грн та у розмірі 1 024 911,11 євро протягом 10 календарних днів з дня направлення вимоги, що підтверджується копією накладної АТ "Укрпошта". Повідомлення направлялось на адресу місцезнаходження позивача, зазначеною у договорі, як передбачено умовами договору. Позивач не надав доказів зміни адреси, або інших доказів, що підтверджують обставини, які, на думку позивача, свідчать про наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного повідомлення. Щодо неможливості виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, суди відхилили такі доводи, зважаючи на те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", оскільки не містить ідентифікуючих ознак саме до конкретного договору, крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачем відповідача про настання форс-мажорних обставин у встановлений договором строк та спосіб.

40. Господарський суд міста Києва рішенням від 20.09.2023 у справі №910/5899/23 у задоволенні позову про стягнення з АТ "Таскомбанк" 529 389,32 грн пені за порушення строків виконання платіжних операцій, відмовлено. Під час вирішення вказаної справи господарський суд встановив, що за даними відповідача усі зарахування, які з 24.02.2022 спрямовані іноземними контрагентами товариства на користь позивача, отримані на кореспондентський рахунок та зараховані на рахунок клієнта у повному обсязі, а саме: 24.02.2022 у сумі 31 925,00 євро від HAUSMEISTER ELEK TRONIKAI KFT (Угорщина): зараховано на рахунок - 24.02.2022; 24.02.2022 у сумі 54 250,00 євро від MPM AGD Spolka (Польща): зараховано на рахунок - 24.02.2022; 06.05.2022 у сумі 1 193,97 євро (повернення іноземним банком вихідного платежу від 16.02.2022): 06.05.2022 - зараховано еквівалент у гривні від обов`язкового продажу. Водночас позивач не надав, а матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчать про фактичне отримання банком на його кореспондентський рахунок грошових коштів, які надійшли від іноземних контрагентів товариства після 24.02.2022 для зарахування на його поточний (валютний) рахунок. Суд дійшов висновку про недоведеність товариством наявності правових підстав для притягнення банку до відповідальності у вигляді стягнення пені у розмірі 529 389,32 грн, тому відмовив у задоволенні позовних вимог товариства.

41. У рішенні від 27.02.2024 у справі №905/781/22 суд встановив, що усі зарахування, спрямовані іноземними контрагентами у період з 24.02.2022 до 31.05.2022 на користь ПрАТ "Грета" отримані на кореспондентський рахунок та зараховані на рахунок клієнта в повному обсязі, а саме: 24.02.2022 у сумі 31 925,00 євро від HAUSMEISTER ELEK TRONIKAL KFT (Угорщина) зараховано на рахунок 24.02.2022; 24.02.2022 у сумі 54 250,00 євро від MPM AGD SPOLKA (Польща) зараховано на рахунок 24.02.2022; 06.05.2022 на суму 1 193,97 євро (повернення іноземним банком вихідного платежу від 16.02.2022): 06.05.2022 зараховано еквівалент у гривні від обов`язкового продажу. Банк не отримував від банків-кореспондентів запити щодо діяльності чи платежів ПрАТ "Грета", наявної інформації щодо інших контрагентів, які ініціювали платіжні операції на рахунки ПрАТ "Грета" та не виконані банками кореспондентами, немає.

42. Суд у справі №910/1091/24, встановивши, що позивач посилається, зокрема, на те, що причиною тимчасового призупинення господарської діяльності ПрАТ "Грета" є не зарахування АТ "Таскомбанк" грошових коштів від іноземних контрагентів позивача, тому наявна прострочка кредитора, при цьому не надав будь-яких доказів щодо контрагентів, які ініціювали платіжні операції на рахунки ПрАТ "Грета" та не виконані банками кореспондентами, дійшов висновку про преюдиційність вказаних обставин, встановлених у справі №905/781/22.

43. АТ "Таскомбанк" у зв`язку із невиконанням позивачем умов кредитного договору направляв на юридичну адресу ПрАТ "Грета" повідомлення-вимогу за вих.№11104/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №2252 від 29.11.2021; повідомлення-вимогу за вих.№11134/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №313 від 26.02.2020; повідомлення-вимогу за вих.№11124/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №314 від 26.02.2020; повідомлення-вимогу за вих.№11127/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №678 від 29.05.2020; повідомлення-вимогу за вих.№11122/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №1016 від 24.06.2021; повідомлення-вимогу за вих.№11107/70.1 від 15.07.2022 за договором застави №1623 від 09.11.2020; повідомлення-вимогу за вих.№11073/70.1 від 14.07.2022 за іпотечним договором №553 від 27.03.2018;повідомлення-вимогу за вих.№11075/70.1 від 14.07.2022 за іпотечним договором №555 від 27.03.2018; повідомлення-вимогу за вих.№11074/70.1 від 14.07.2022 за іпотечним договором №557 від 27.03.2018. У вимогах банк вимагав виконати порушене зобов`язання, а саме, здійснити повне погашення заборгованості по кредитному договору та повідомив, що у разі не виконання вимоги, банк зверне стягнення за іпотечними договорами та договорами застави.

44. Зазначені повідомлення-вимоги направлені позивачу, однак не вручені та повернуті відправнику (відповідачу-1) з приміткою АТ "Укрпошта" про причини повернення - "за закінченням терміну зберігання".

45. У подальшому АТ "Таскомбанк" направлені повторні вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору: за іпотечним договором №553 від 27.03.2018 за вих.№17378/70.1 від 05.10.2022; за іпотечним договором №555 від 27.03.2018 за вих.№17379/70.1 від 05.10.2022; за іпотечним договором №557 від 27.03.2018 за вих.№17381/70.1 від 05.10.2022. Зазначені повторні вимоги не вручені позивачу та повернуті відправнику (відповідачу-1) з приміткою АТ "Укрпошта" про причини повернення - "за закінченням терміну зберігання".

46. Позивач не заперечував факту не отримання вимог банку, посилаючись на те, що за юридичною адресою зараз відсутній адміністративний персонал, є лише охоронці, які здійснюють охорону майна ПрАТ "Грета", діяльність підприємства фактично припинена, що підтверджується наказами №176 від 28.02.2022 "Про тимчасове призупинення діяльності" та №177 від 24.03.2022 "Про тимчасове призупинення трудових відносин".

47. Згідно з умовами укладеного між сторонами договору, направлення відповідного повідомлення на адресу позичальника, зазначену в реквізитах договору, в умовах неповідомлення ПрАТ "Грета" іншої адреси для зв`язку, відповідає умовам договору та свідчить про настання строку виконання зобов`язань за договором.

Короткий зміст позовних вимог

48. ПрАТ "Грета" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до АТ "Таскомбанк" та приватного нотаріуса Горбурова К.Є., в якій просило:

1) визнати недійсним рішення АТ "Таскомбанк" про набуття предмету іпотеки (застави) за договорами: від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №553; від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №555; від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №557; від 26.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №313; від 26.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №314; від 29.05.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №678; від 09.11.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №1623; від 24.06.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №1016; від 29.11.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №2252;

2) визнати відсутність права АТ "Таскомбанк" на прийняття ним у власність рухомого та нерухомого майна Приватного акціонерного товариства "Грета", яке є предметом договорів, посвідчених Радіоновим Ю.В. приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області: від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №553; від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №555; від 27.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №557; від 26.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №313; від 26.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №314; від 29.05.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №678; від 09.11.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №1623; від 24.06.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №1016; від 29.11.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №2252;

3) визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приватного нотаріуса Горбурова К.Є.:

- індексний номер: 65933304 від 26.12.2022 10:59:44 щодо земельної ділянки, загальною площею 2.2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адреса: Донецька обл., Костянтинівський район, Білокузьминівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224;

- індексний номер: 65933648 від 27.12.2022 11:08:45 щодо об`єкта житлової нерухомості загальною площею (кв. м): 51 820 за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вулиця Чайковського, будинок 1, реєстраційний номер об`єкта майна: 92, номер об`єкта в РПВН: 19366353;

- індексний номер: 65933867 від 27.12.2022 11:14:22 щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0495, площею (га): 7,7345, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92, цільове призначення: землі промисловості, для обслуговування території заводу за адреса: Донецька обл., м. Дружківка, вулиця Чайковського, будинок 1;

- індексний номер: 65932255 від 27.12.2022 10:34:13: щодо нежитлового приміщення, загальною площею 169,5 кв. м, розташованого за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Чайковського, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92;

- індексний номер: 65933021 від 27.12.2022 10:53:00: щодо нежитлових будівель та споруд, загальною площею 5 196,40 кв. м, розташованих за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вул. Хмельницького Б., буд. 32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 117.

49. Позов обґрунтовано тим, що:

- відповідачі при вчиненні правочину про прийняття у власність АТ "Таскомбанк" майна позивача грубо порушили його права як власника цього майна, а також норми діючого законодавства і укладених договорів (генеральній договір про надання банківських послуг №Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018 та укладених на його забезпечення Іпотечних договорів та договорів застави);

- причиною тимчасового призупинення господарської діяльності позивача було незарахування АТ "Таскомбанк" грошових коштів від іноземних контрагентів позивача;

- невиконання умов кредитного договору мало місце при настанні форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України) і не виконання АТ "Таскомбанк" своїх обов`язків зі здійснення банківських операцій із зарахування грошових коштів від іноземних контрагентів позивача, тобто мала місце прострочка кредитора;

- АТ "Таскомбанк" як банківська установа навмисно створив умови, які дали формальні підстави для оформлення права власності на майно позивача;

- у АТ "Таскомбанк" не виникло права звернення на заставлене майно, і тому його дії, зокрема, прийняття рішення про набуття предмету іпотеки (застави) у його власність є передчасним та неправомірним, порушує вимоги ст.37 Закону "Про іпотеку", ст.25 Закону "Про заставу", п.51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 №1440 (далі - Національний стандарт №1);

- правочини (рішення АТ "Таскомбанк") порушує публічний порядок, оскільки він був спрямований на незаконне відчуження майна позивача, а саме, всупереч ч.38.2. ст.38 Податкового кодексу України, а саме, без сплати податків та зборів;

- приватний нотаріус Горбуров К.Є. ухвалив рішення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за АТ "Таскомбанк" за відсутності оцінки іпотечного майна, чим порушив пп.3 п.61 Порядку;

- жодних первинних бухгалтерських документів не складено і, відповідно, ніякої господарської операції не було, що є підставою для визнання рішень приватного нотаріуса Горбурова К.Є. про перехід права власності на нерухоме майно недійсним;

- оцінка, надана АТ "Таскомбанк" (оцінка ПП "Академія оцінки і права", на підставі якої приватний нотаріус Горбуров К.Є. ухвалював свої рішення), не відповідає вимогам закону, а саме, ч.1 ст.11 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", п.50 Національного стандарту №1, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого і рухомого майна, зокрема, його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

50. Господарський суд Донецької області рішенням від 24.09.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

51. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- щодо вимоги ПрАТ "Грета" про визнання відсутності права у АТ "Таскомбанк" на прийняття ним у власність рухомого та нерухомого майна, що є предметом застави та іпотеки: такі вимоги суперечать умовам укладених між сторонами кредитного договору, договорів іпотеки та застави, а також встановленим у судовому порядку обставинам наявності боргу позичальника перед банком та нормам чинного законодавства;

- направивши повідомлення-вимоги, АТ "Таскомбанк" 15.07.2022 зареєструвало звернення стягнення на предмет застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягами, згідно з якими реєстратор Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Новейко-Вадіс О.Г. вніс відповідні зміни до реєстраційних записів Державного реєстру обтяжень рухомого майна 28273750 (договір застави №1623 від 09.11.2020), 27543081 (договір застави №314 від 26.02.2020), 29527941 (договір застави №2252 від 29.11.2021), 27533048 (договір застави №314 від 26.02.2020), 27528619 (договір застави №313 від 26.02.2020), 27819982 (договір застави №678 від 29.05.2020);

- банк зазначав, що у разі, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не будуть виконані, предмети застави будуть передані у власність заставодержателя відповідно до умов договору застави та положеннями Закону "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання; ПрАТ "Грета" вимоги банку не виконало, заборгованість за кредитом не погасило, доказів протилежного матеріали справи не містять.

- матеріали справи містять звіти від 20.12.2022 ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна: виробничого обладнання та устаткування (відповідно до наданого переліку - 1 170 найменувань); відповідно до рецензій Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки від 27.12.2022 на звіти ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна, що належить ПрАТ "Грета": незалежна оцінка об`єкта оцінки та складання звіту здійснювались відповідно до вимог міжнародних та вітчизняних стандартів оцінки об`єктів; зібрані виконавцем звіту вихідні дані та необхідна інформація стали достатніми для проведення відповідних обрахунків та визначення величини вартості; оцінка проводилась на підставі наданих у розпорядження оцінювача документів; звіт, що рецензувався, відповідає вимогам нормативних актів з оцінки майна; відповідно до мети оцінки у звіті визначалась ринкова вартість майна, яка може бути використана для постановки на баланс АТ "Таскомбанк";

- ПрАТ "Грета" зазначало, що рішення АТ "Таскомбанк" про прийняття майна у власність банку, яке ухвалювалось на засіданні Комітету з управління непрацюючими активами АТ "Таскомбанк" від 23.12.2022 №231222/1, є недійсним, і на підставі такого рішення відповідач не мав права приймати усе майно позивача у свою власність, а нотаріус не мав право реєструвати перехід права власності на нерухоме майно; такі аргументи є безпідставними; доводи позивача про те, що витяг з протоколу засідання комітету з управління непрацюючими активами від 23.12.2022 №231222/1 не є рішенням АТ "Таскомбанк" про набуття ним предмету іпотеки (застави) у його власність, є припущенням, не підтвердженим належними доказами;

- матеріали справи містять докази на підтвердження повноважень у колегіального органу ухвалювати відповідні рішення щодо набуття права власності на іпотечне та заставне майно; Комітет з управління непрацюючими активами уповноважений правлінням та наглядовою радою приймати відповідні рішення; згідно з протоколом засідання правління АТ "Таскомбанк" №27-3 від 05.07.2022 Комітету з управління непрацюючими активами дозволено самостійно, без погодження з правлінням, ухвалювати рішення щодо врегулювання заборгованості з непрацюючими активами, зокрема, щодо звернення стягнення на заставне майно та/або прийняття майна у власність банку в добровільному та/або в примусовому порядку у рахунок погашення заборгованості за кредитною операцією, за умови, що загальний сукупний ліміт операції на боржника не перевищує 200 000 000,00 грн;

- повноваження правлінню АТ "Таскомбанк" надані наглядовою радою, що підтверджується протоколом №23062022/109 чергового засідання наглядової ради АТ "Таскомбанк" від 23.06.2022;

- підставою для скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки є порушення іпотекодержателем вимог законодавства при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (застави); суд таких підстав не встановив; належні та допустимі докази в матеріалах відсутні; позивач не довів, що банк порушив порядок реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (застави);

- безпідставними є доводи ПрАТ "Грета" про те, що АТ "Таскомбанк" прийняло майно за вартістю, що не є ринковою, через що рішення банку є недійсним; ПрАТ "Грета" не просило визнати протиправною оцінку майна у судовому порядку, не оскаржувало дії оцінювача;

- ПрАТ "Грета" не довело порушення законодавства при проведенні оцінки під час визначення ринкової вартості об`єктів іпотеки та застави експертом ПП "Академія оцінки і права" у висновках про оцінку нерухомого майна від 19.12.2022 та рухомого майна від 20.12.2022;

- звіти про оцінку майна, що містяться у матеріалах справи, виконані однаковим методом - без виходу експертів на об`єкт (без особистого огляду) з причин неможливості такого огляду через військову агресію російської федерації проти України, зокрема, обстріли, дослідження проведено методом вивчення представленої замовником документації; факт нанесення будівлям та спорудам товариства шкоди, що спричинена військовою агресією російської федерації проти України, зокрема, обстрілами ракет восени 2022 року підтверджується актами комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 08.02.2023 №641, №642, №643, №644 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- також матеріали справи містять консультативні висновки, складені ТОВ "Бізнес Ассіст" від 04.04.2024 за №001/04-24; №002/04-24; №003/04-24 на висновки №25207 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи; №25209 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи; №25126/25201 від 25.03.2024 за результатами товарознавчої експертизи Національного наукового центру Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, зі змісту яких убачається, що висновки експертів складені із суттєвими недоліками, що могли призвести до формування висновків експертів на підставі викривлених проміжних результатів дослідження та помилкового кінцевого результату, відображеного у висновках експертів;

- суд надав оцінку наявним у матеріалах справи документам, серед іншого, і висновкам експерта №25207 від 21.03.2024; №25209 від 21.03.2024, №25126/25201 від 25.03.2024, при цьому висновки Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України №25207 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи; №25209 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи; №25126/25201 від 25.03.2024 за результатами товарознавчої експертизи замовлені ПрАТ "Грета" для надання у межах розгляду справи №905/781/22;

- ПрАТ "Грета" не довело обставин порушення АТ "Таскомбанк" вимог законодавства та умов іпотечного договору, договору застави при набутті іпотекодержателем (заставодержателем) права власності на предмет іпотеки (застави) за ціною, визначеною експертним звітом про оцінку ПП "Академія оцінки і права"; недоведеною є обставина щодо заниження ринкової вартості майна, що визначена у звіті про оцінку майна ПП "Академія оцінки і права";

- щодо вимоги позивача про визнання відсутності права АТ "Таскомбанк" на прийняття ним у власність рухомого та нерухомого майна ПрАТ "Грета", яке є предметом вищезазначених договорів: права ПрАТ "Грета" щодо наявного розміру заборгованості за кредитним договором, у тому числі припинення зобов`язань АТ "Таскомбанк" за кредитним договором, встановлювались судом у межах справи №905/781/22, і такі обставини, є преюдиційними у цій справі відповідно до вимог ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК);

- щодо вимоги про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем; матеріали справи містять заяви АТ "Таскомбанк" про державну реєстрацію прав та їх обтяження №53597341 від 26.12.2022, №53597003 від 26.12.2022, №53597095 від 26.12.2022, №53596879 від 26.12.2022, №53597276 від 26.12.2022;

- для здійснення реєстраційної дії банк надав приватному нотаріусу такі документи: висновок про вартість майна, проведеного ПП "Академія оцінки і права"; вимоги №11073/70.1 від 14.07.2022, №11075/70.1 від 14.07.2022, №11074/70.1 від 14.07.2022; повторні вимоги №17378/70.1 від 05.10.2022, №17379/70.1 від 05.10.2022, №17381/70.1 від 05.10.2022; докази направлення та повернення без вручення таких вимог ПрАТ "Грета";

- банк надав реєстратору (нотаріусу) усі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності на предмети іпотеки за іпотекодержателем, натомість позивач не довів підстав для скасування державної реєстрації права власності на предмети іпотеки при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

52. 23.12.2024 ПрАТ "Грета" через систему Електронний суд звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

53. Верховний Суд ухвалою від 22.01.2025 касаційну скаргу ПрАТ "Грета" залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК.

54. 24.01.2025 до Верховного Суду надійшла подана скаржником через систему Електронний суд заява про усунення недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 20.12.2024, до якої, зокрема, додав касаційну скаргу на рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

55. ПрАТ "Грета" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287 ГПК у взаємозв`язку із п.1 ч.3 ст.310 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:

- суди попередніх інстанцій взагалі не оцінювали судову експертизу, при цьому зробили це за своїм внутрішнім переконанням без посилання на норму права та без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (ст.77 ГПК), викладеного у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19 (при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи; такий висновок оцінюється судом на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі);

- суди попередніх інстанцій не дослідили та не оцінили судову експертизу (посилається на п.1 ч.3 ст.310 ГПК);

- суди попередніх інстанцій не врахували, шо ПП "Академія оцінки і права" проводила оцінку майна з порушенням положень п.50 Національного стандарту №1, зокрема, без ознайомлення з об`єктом оцінки, та не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.08.2021 у справі №461/4240/17 (недотримання оцінювачем п.50 Національного стандарту №1, а саме, здійснення оцінки без ознайомлення з об`єктом оцінки є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною);

- суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (ст.77 ГПК), викладені у постановах від 18.05.2023 у справі №761/11228/21 (висновки оцінщика не можливо оскаржити самостійним позовом) та від 10.08.2021 у справі №461/4240/17 (це можливо зробити або у рамках позову про неправомірність дій особи, яка використала таку оцінку);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо того, які саме висновки експертів щодо ринкової вартості майна повинен застосувати суд при вирішенні спору, якщо є різні по суті висновки оцінювача, які зроблені відповідно до Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" і висновки судового експерту, які були зроблені відповідно до ГПК та Закону "Про судову експертизу"; на думку позивача, у такій ситуації суд повинен був застосувати або висновки судового експерта або, у разі наявності сумнівів, призначити додаткову або повторну експертизу.

56. 25.02.2025 надійшов відзив АТ "Таскомбанк", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

57. У відзиві АТ "Таскомбанк" зазначає, зокрема, таке:

- посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19, не можуть заслуговувати на увагу, оскільки стосуються зовсім інших правовідносин;

- суди попередніх інстанцій дослідили та оцінили долучені до матеріалів докази, зокрема, звіти з оцінки ПП "Академія оцінки і права" та висновки ННЦ ім. Бокаріуса; після дослідження висновків судової експертизи суди правильно вказали, що ці висновки замовлялись ПрАТ "Грета" саме для надання суду у межах розгляду справи №905/781/22 Господарським судом Донецької області;

- Господарський суд Донецької області рішенням від 27.02.2024 у справі №905/781/22 частково задовольнив позов АТ "Таскомбанк" до ПрАТ "Грета" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 52 152 429,84 грн; стягнув заборгованість на загальну суму 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за кредитом; 5 640 652,60 грн заборгованість за відсотками; 475 192,82 грн заборгованість за комісією, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн; це рішення набрало законної сили 28.03.2024 та не оскаржувалося ПрАТ "Грета"; оскарження цього рішення було б цілком логічними та відповідало б належному способу захисту прав ПрАТ "Грета", беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, згідно яких ПрАТ "Грета" мало захищати свої права у вже ініційованому банком судовому спорі про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не ініціювати новий спір;

- висновки експертизи ННЦ ім. Бокаріуса не були долучені до матеріалів справи №905/781/22, розгляд якої тривав з жовтня 2022 року до 27.02.2024, оскільки ПрАТ "Грета" їх своєчасно не замовило;

- звіти про оцінку нерухомого та рухомого майна ПП "Академія оцінки і права" не оскаржувались, рецензування на замовлення ПрАТ "Грета" не здійснювалось;

- твердження ПрАТ "Грета" про нібито застосуванням судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків Верховного Суду у справі №461/4240/17 щодо недійсності Звітів з оцінки майна спростовується вищезазначеним та не може заслуговувати на увагу, оскільки наведена скаржником судова практика стосується інших правовідносин;

- твердження ПрАТ "Грета" про те, що суди попередніх інстанцій розглянули справу №910/1091/24 без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19, від 10.08.2021 у справі №461/4240/17 та від 18.05.2023 у справі №761/11228/21, є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи та не можуть заслуговувати на увагу;

- суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач не довів обставин порушення відповідачем-1 вимог законодавства та умов іпотечного договору, договору застави при набутті іпотекодержателем (заставодержателем) права власності на предмет іпотеки (застави) за ціною, визначеною експертним звітом про оцінку ПП "Академія оцінки і права"; суд правомірно визнав недоведеною позивачем обставину щодо заниження ринкової вартості майна, що визначена у звіті про оцінку майна ПП "Академія оцінки і права";

- права ПрАТ "Грета" щодо наявного розміру заборгованості за кредитним договором, у тому числі припинення зобов`язань АТ "Таскомбанк" за кредитним договором, встановлювались у межах справи №905/781/22, і такі обставини, є преюдиційними у цій справі відповідно до вимог ч.4 ст.75 ГПК;

- твердження скаржника щодо відсутності повноважень у КНПА про прийняття АТ "Таскомбанк" управлінських рішень щодо набуття прав власності на іпотечне та заставне майно є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи; АТ "Таскомбанк" на спростування цих аргументів надало необхідні документи, які підтверджують правомірність прийнятого рішення колегіальним органом банку яке в подальшому було виконане; рішення банку про звернення стягнення на заставлене майно є внутрішнім документом АТ "Таскомбанк" як суб`єкта господарювання, який встановлює певний порядок заходів для відповідних структурних підрозділів банку, направлених на врегулювання проблемної заборгованості; саме по собі це рішення не може встановлювати обов`язки для третіх осіб, а тому не можна вважати порушеними права ПрАТ "Грета" внаслідок прийняття цього рішення; оскарження цього рішення є неналежним способом захисту ПрАТ "Грета" своїх прав;

- скаржник намагається довести нібито порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді справи зокрема: неправомірним долученням до матеріалів справи документів про повноваження колегіальних органів банку; суд першої інстанції долучив ці документи разом із запереченнями на відповідь на відзив; суд також долучив висновки ННЦ ім. Бокаріуса, які на момент подачі позову не існували та були подані до суду лише через 2 місяці після подачі позову з порушенням процесуального законодавства;

- щодо постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі №910/5058/24: ПрАТ "Грета" вважає, що оскільки суд апеляційної інстанції скасував рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та ухвалив нове рішення яким визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором, то висновки судової експертизи ННЦ ім. Бокаріуса, які лягли в основу цієї постанови мають юридичну силу і повинні застосовуватись судами при розгляді інших справ; АТ "Таскомбанк" не погоджується із цією позицією та зауважує, що на сьогоднішній день у Верховного Суду знаходиться на розгляді касаційна скарга АТ "Таскомбанк" на цю постанову, тому остаточне рішення у справі №910/5058/24 на сьогодні не ухвалено.

58. 26.02.2025 надійшли пояснення ПрАТ "Грета", в яких просить скасувати оскаржувані рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції та зазначає, зокрема, таке:

- АТ "Таскомбанк" намагається довести, що судова експертиза не стосується предмету спору у цій справі; це не підтверджується нормами матеріального та процесуального права і тому не повинно братися до уваги;

- суди першої та апеляційної інстанції надали оцінку лише звітам ПП "Академія оцінки і права" від 19.12.2022 та від 20.12.2022 і не надали оцінки іншим доказам - висновкам судової експертизи; це є грубим порушенням норм процесуального права;

- АТ "Таскомбанк" заявляє, що порушення ПП "Академія оцінки і права" п.50 Національного стандарту №1 (ознайомлення з об`єктом оцінки) не є порушенням діючого законодавства, оскільки п.56 Національного стандарту №1 надає право оцінювачу здійснити оцінку об`єкта оцінки без особистого огляду такого об`єкта; у тексті п.56 Національного стандарту №1 відсутня інформація щодо надання право оцінювачу здійснити оцінку об`єкта оцінки без особистого огляду такого об`єкта;

- суди попередніх інстанцій не дослідили докази, надані ПрАТ "Грета" - судові експертизи ННЦ і це є одним з основних доводів ПрАТ "Грета";

- щодо аргументації АТ "Таскомбанк" щодо повноважень комітету з управління непрацюючими активами АТ "Таскомбанк": банк не вносив до Єдиного державного реєстру відомостей щодо прав КНПА щодо вчинення правочинів і тому рішення органів управління АТ "Таскомбанк" щодо прав КНПА не можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч.3 ст.10 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

- позиція ПрАТ "Грета" щодо аргументації АТ "Таскомбанк" щодо незгоди АТ "Таскомбанк" з постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі №910/5058/24: ця постанова є чинною і згідно з ГПК є приюдиціальним фактом.

59. 01.04.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Вважає, що 1) наявна виключна правова проблема щодо неможливості визнання оцінки ринкової вартості майна недійсної при допущенні оцінювачами норм матеріального права при оцінки; 2) у провадженні Верховного Суду заходиться дві справи за участю ПрАТ "Грета" та АТ "Таскомбанк", а саме справи №910/5058/24 та №910/1091/24, в яких наявні одні і ті самі докази, проте по-різному оцінені судами.

60. 14.04.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з аналогічним змістом.

61. 21.04.2025 надійшло заперечення АТ "Таскомбанк" на клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в якому вказує: 1) на сьогодні відсутня виключна правова проблема, про яку зазначає у своєму клопотанні ПрАТ "Грета", а тому відсутні підстави для передачі справи №910/1091/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду; 2) Верховний Суд у справі №910/5058/24 ухвалив постанову, якою залишив в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПрАТ "Грета" про припинення кредитних зобов`язань у зв`язку з їх повним виконанням.

62. 06.05.2025 надійшли додаткові пояснення АТ "Таскомбанк", в яких просить врахувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у справі №905/1116/24.

63. 17.06.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, викладене з урахуванням змісту постанови Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №910/5058/24.

64. 17.06.2025 надійшли додаткові пояснення ПрАТ "Грета", в яких просить скасувати оскаржувані рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з наданням запропонованих вказівок.

65. 27.06.2025 надійшли додаткові пояснення ПрАТ "Грета", в яких вказує: 1) щодо фактів встановлених у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №910/5058/24; 2) щодо справи №905/781/22; 3) щодо доказів у цій справі; 4) щодо висновків Верховного Суду в інших справах.

66. 04.07.2025 надійшли додаткові пояснення АТ "Таскомбанк" щодо наданих ПрАТ "Грета" додаткових пояснень від 27.06.2025.

67. 07.07.2025 надійшли пояснення ПрАТ "Грета" щодо наданих АТ "Таскомбанк" додаткових пояснень від 04.07.2025.

68. 08.07.2025 АТ "Таскомбанк" через систему Електронний суд подало додаткові пояснення щодо наданих ПрАТ "Грета" додаткових пояснень від 07.07.2025.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

69. Верховний Суд ухвалою від 05.02.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Грета", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 19.03.2025.

70. Верховний Суд ухвалою від 19.03.2025 оголосив перерву у розгляді справи до 02.04.2025.

71. Судове засідання, призначене на 02.04.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Кібенко О.Р. на лікарняному з 02.04.2025 до 04.04.2025. Верховний Суд ухвалою від 07.04.2025 повідомив учасників, що розгляд справи відбудеться 23.04.2025.

72. Верховний Суд ухвалою від 23.04.2025 оголосив перерву у розгляді справи до 07.05.2025, ухвалою від 07.05.2025 - до 18.06.2025, ухвалою від 18.06.2025 - до 09.07.2025.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо клопотання про передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

73. 01.04.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Вважає, що 1) наявна виключна правова проблема щодо неможливості визнання оцінки ринкової вартості майна недійсної при допущенні оцінювачами норм матеріального права при оцінки; 2) у провадженні Верховного Суду заходиться дві справи за участю ПрАТ "Грета" та АТ "Таскомбанк", а саме справи №910/5058/24 та №910/1091/24, в яких наявні одні і ті самі докази, проте по-різному оцінені судами.

74. 14.04.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з аналогічним змістом.

75. 21.04.2025 надійшло заперечення АТ "Таскомбанк" на клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в якому вказує: 1) на сьогодні відсутня виключна правова проблема, про яку зазначає у своєму клопотанні ПрАТ "Грета", а тому відсутні підстави для передачі справи №910/1091/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду; 2) Верховний Суд у справі №910/5058/24 ухвалив постанову, якою залишив в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПрАТ "Грета" про припинення кредитних зобов`язань у зв`язку з їх повним виконанням.

76. 17.06.2025 надійшло клопотання ПрАТ "Грета" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в якому зазначає, зокрема, таке:

1) щодо виключної правової проблеми, а саме неможливості визнання оцінки ринкової вартості майна недійсної при допущенні оцінювачами норм матеріального права при оцінки:

- відсутня практика Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення господарських спорів за наявності в матеріалах справи оцінки, яка не відповідає нормам діючого законодавства; визнавати таку оцінку недійсною неможливо, але правові наслідки все одно повинні бути;

- суди попередніх інстанцій у цій справі дійшли висновків, що оцінку необхідно визнавати недійсною за самостійною позовною вимогою, або самостійним позовом, або оскаржити дії оцінювача;

- на цей час відсутня позиція і Верховного Суду, і Великої Палати Верховного Суду щодо правових наслідків порушення оцінювачами норм матеріального прав при здійсненні оцінки у відповідності до Закону "Про оцінку та оціночну діяльність";

2) щодо наявності на розгляді у Верховного Суду пов`язаних спорів за участю тих же сторін:

- на цей час Верховний Суд розглянув пов`язану справу №910/5058/24 за участю сторін по справі: ПрАТ "Грета" та АТ "Таскомбанк"; справи №910/1091/24 та №910/5058/24 стосуються факту прийняття АТ "Таскомбанк" у свою власність всього рухомого та нерухомого майна ПрАТ "Грета";

- Верховний Суд у постанові від 16.04.2025 у справі №910/5058/24 визнав наявність порушеного майнового права ПрАТ "Грета", однак відмовив у захисті такого порушеного права, вказавши що заявник вибрав неправильний засіб захисту прав, а таких захист повинен був відбуватися в рамках справи №905/781/22, в якій вже було відмовлено у захисті порушеного права; у складі судової колегії Верховного Суду брала участь Голова Касаційного господарського суду Верховного Суду - Рогач Л.І., яка також брала участь у розгляді справ №905/781/22 та №910/5058/24; в порушення чесного та неупередженого судочинства Касаційного господарського суду Верховного Суду - Рогач Л.І. не тільки не заявила самовідвід, але і відмовила у заяві ПрАТ "Грета" про її відвід.

77. Верховний Суд вважає, що клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не підлягає задоволенню з огляду на таке.

78. Пунктом 1 ч.2 ст.45 Закону "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

79. Відповідно до ч.4 ст.302 суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

80. Частиною 5 ст.302 ГПК встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

81. Справа за ч.5 ст.302 ГПК може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду за наявності двох ознак: 1) справа містить виключну правову проблему; 2) вирішення такої виключної правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду необхідне для забезпечення розвитку права та формування судами єдиної правозастосовної практики.

82. Лише за наявності умов, визначених наведеним положенням, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №909/1191/21).

83. Велика Палата Верховного Суду у своїх судових рішеннях неодноразово зазначала, що зміст виключної правової проблеми полягає в тому, що у справі, питання про прийняття якої до розгляду вирішується Великою Палатою, вбачається різне застосування норм матеріального права, відсутні норми, які регулюють спірні відносини, або є прогалини в застосуванні спірних відносин. Крім того, згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв.

84. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

85. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як: відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

86. Отже, заявляючи клопотання про передаючу справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, заявник має обґрунтувати її наявність за кількісним та якісним вимірами, наприклад, навести інші справи різних юрисдикцій, у яких мала місце зазначена правова проблема, наявність різної судової практики її вирішення тощо.

87. Водночас заявник не обґрунтував існування кількісного та якісного критеріїв наявності виключної правової проблеми, не обґрунтував наявності неоднакового застосування норм права Верховним Судом щодо застосування Закону "Про оцінку та оціночну діяльність" саме у подібних правовідносинах; не вказав, які, на його думку, висновки щодо застосування вказаних норм права має сформувати Велика Палата Верховного Суду, а також з огляду на що передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду була б необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

88. Також скаржник не обґрунтував свої твердження щодо того, у чому полягає неможливість вирішення справи касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права в контексті підстав касаційного оскарження та у чому полягає невизначеність законодавчого регулювання правових питань щодо порядку прийняття рішення у такій категорії справ.

89. Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Щодо висновків судових експертиз

90. Суди попередніх інстанцій вказали, що у цій справі не проводилася судова експертиза щодо визначення ринкової вартості спірного майна, що знаходилось у іпотеці та заставі АТ "Таскомбанк" як забезпечення виконання кредитного договору; надані ПрАТ "Грета" висновки Національного наукового центру "Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України №25207 від 21.03.2024; №25209 від 21.03.2024; №25126/25201 від 25.03.2024 були замовлені та отримані ПрАТ "Грета" саме для надання в межах розгляду іншої справи №905/781/22. Ці висновки складені із суттєвими недоліками, що могли призвести до формування висновків експертів на підставі викривлених проміжних результатів дослідження та помилкового кінцевого результату, відображеного у висновках експертів, що підтверджується консультативними висновками, складеними ТОВ "Бізнес Ассіст" від 04.04.2024 за №001/04-24; №002/04-24; №003/04-24.

91. У касаційній скарзі ПрАТ "Грета" зазначає, що суди попередніх інстанцій взагалі не оцінювали судову експертизу, при цьому зробили це за своїм внутрішнім переконанням без посилання на норму права та без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (ст.77 ГПК), викладеного у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19 (при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи; такий висновок оцінюється судом на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі). Скаржник вважає, що оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили та не оцінили судову експертизу, це є підставою касаційного оскарження, передбаченою п.1 ч.3 ст.310 ГПК.

92. АТ "Таскомбанк" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19 не можуть заслуговувати на увагу, оскільки стосуються зовсім інших правовідносин. Суди попередніх інстанцій дослідили та оцінили долучені до матеріалів докази, зокрема, звіти з оцінки ПП "Академія оцінки і права" та висновки ННЦ ім. Бокаріуса; після дослідження висновків судової експертизи суди правильно вказали, що ці висновки замовлялись ПрАТ "Грета" саме для надання суду у межах розгляду справи №905/781/22 Господарським судом Донецької області; висновки експертизи ННЦ ім. Бокаріуса не були долучені до матеріалів справи №905/781/22, розгляд якої тривав з жовтня 2022 року до 27.02.2024, оскільки ПрАТ "Грета" їх своєчасно не замовило;

93. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника в цій частині з огляду на таке.

94. Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону "Про судову експертизу")

95. У ч.1 ст.99 ГПК встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі.

96. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частини 3, 4, 5 ст.99 ГПК).

97. Як вказав суд першої інстанції, у цій справі сторони не звертались з клопотанням про проведення судової експертизи з метою визначення ринкової вартості спірного майна, що знаходилось у іпотеці та заставі АТ "Таскомбанк" як забезпечення виконання кредитного договору.

98. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК).

99. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст.86 ГПК).

100. Відповідно до ст.104 ГПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.86 ГПК. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

101. Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №918/36/19, на яку посилається скаржник, вказав, що суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії (такий висновок щодо можливості використання в господарському судочинстві висновку експерта, наданого в межах кримінального провадження, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №918/204/18, у постановах Верховного Суду від 08.07.2021 у справі №910/21300/17, від 15.06.2021 у справі №910/5898/20, від 11.03.2021 у справі №923/188/20).

102. Позиція ПрАТ "Грета" зводиться до того, що у цій справі воно надало три висновки судової експертизи, які були зроблені Національним науковим центром "Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, та які суди попередніх інстанцій не оцінили: №25207 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи; №25209 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи; №25126/25201 від 25.03.2024 за результатами товарознавчої експертизи.

103. Дійсно, суди попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи не враховували надані ПрАТ "Грета" висновки судових експертиз.

104. Однак, мотивування судів попередніх інстанцій не зводилося лише до того, що надані ПрАТ "Грета" висновки судових експертиз були замовлені та отримані ПрАТ "Грета" саме для надання в межах розгляду іншої справи №905/781/22, через що не підлягають врахуванню у цій справі.

105. Суди попередніх інстанцій також взяли до уваги те, що матеріали цієї справи містять консультативні висновки, складені ТОВ "Бізнес Ассіст" від 04.04.2024 за №001/04-24; №002/04-24; №003/04-24 на висновки №25207 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи; №25209 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи; №25126/25201 від 25.03.2024 за результатами товарознавчої експертизи Національного наукового центру Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, зі змісту яких убачається, що висновки експертів складені із суттєвими недоліками, що могли призвести до формування висновків експертів на підставі викривлених проміжних результатів дослідження та помилкового кінцевого результату, відображеного у висновках експертів.

106. На противагу такій позиції судів попередніх інстанцій скаржник у касаційній скарзі не наводить жодних аргументів, тому його доводи щодо протиправності неврахування судами висновків експертів є необґрунтованими.

107. Крім того, в порядку ч.4 ст.300 ГПК Верховний Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.04.2025 у справі №910/5058/24, за позовом ПрАТ "Грета" до АТ "Таскомбанк" про визнання припиненими усіх зобов`язань у зв`язку з їх повним виконанням, ухваленої після звернення з касаційною скаргою у цій справі:

"6.14. У справі, що розглядається, позивач стверджує, що АТ "Таскомбанк" прийняв виконання основного зобов`язання за Договором шляхом прийняття у власність Іпотечного та Заставленого майна, вартість якого, згідно з висновком Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України перевищує вартість основного зобов`язання з повернення кредитних коштів.

6.15. Із цими доводами погодився і суд апеляційної інстанції у зв`язку з чим позов про визнання припиненими усіх зобов`язань за генеральним договором про надання банківських послуг задовольнив.

6.16. Колегія суддів не погоджується з цим висновком виходячи з наступного.

6.17. У межах розгляду даної справи, судом встановлено, що АТ "Таскомбанк" ініційовано як позасудову процедуру звернення стягнення на Іпотечне та Заставне майно, так і у подальшому судову процедуру звернення стягнення на заборгованість, яка, за твердженнями АТ "Таскомбанк", у межах справи № 905/781/22 лишилась не погашеною.

6.18. Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 позов АТ "Таскомбанк" до ПрАТ "Грета" задоволено частково. При ухваленні рішення суду у справі № 905/781/22 досліджено звіти ПП "Академія оцінки і права" про оцінку нерухомого майна від 19.12.2022 та рухомого майна від 20.12.2022, які, як вказує позивач у цій справі, виконані з порушенням законодавства та не відповідають висновку Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України щодо вартості майна, прийнятого АТ "Таскомбанк" в рахунок погашення заборгованості ПрАТ "Грета" за наданим кредитом.

6.19. У межах справи № 905/781/22 судом було встановлено фактичні обставини справи щодо часткового погашення заборгованості позивача за Кредитним договором за рахунок позасудового набуття Банком права власності на нерухоме та рухоме за іпотечними договорами та договорами застави в розмірі 1 060 781,96 Євро та 41 441 864,39 грн. Дані про погашення заборгованості позивача в іншому розмірі у рішенні суду від 27.02.2024 у справі № 905/781/22 відсутні.

6.20. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту; таким чином, позивач (ПрАТ "Грета") мав захищати свої права щодо наявного розміру заборгованості за Кредитним договором, у тому числі припинення зобов`язань за Кредитним договором, у межах справи № 905/781/22, яка була ініційована Банком у жовтні 2022 року (провадження відкрито 10.10.2022).

6.31. Якщо в суді вирішується спір про стягнення з боржника боргу за позовом кредитора, який звернув стягнення на предмет іпотеки чи застави в позасудовому порядку, а боржник вважає, що його борг є меншим, ніж вважає кредитор, або взагалі відсутній у зв`язку з заниженням кредитором вартості такого предмету, боржник може доводити це під час розгляду такої справи, надаючи для цього відповідні докази. Боржник також може звернутись до суду з клопотанням про призначення експертизи в порядку частини першої статті 99 ГПК України.

6.32. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що фактично дії Банку призвели до того, що ПрАТ "Грета" позбавлене права оскаржити ринкову вартість майна, за якою Банк набув це майно у власність, оскільки Банк зробив це у позасудовому порядку (банком не було ініційовано судового процесу у цій частині), є помилковим. Боржник не потребує оскарження ринкової вартості майна, встановленої оцінкою на замовлення кредитора (оскарження доказів взагалі не передбачене законодавством), а має надавати власні докази, які доводять іншу дійсну (ринкову) вартість майна, а також, як зазначено вище, може клопотати про призначення експертизи судом.

6.33. Помилковим є і висновок суду апеляційної інстанції про те, що розглядаючи спір про стягнення залишку боргу за договором, суд не має можливості дати оцінку діям Банку під час звернення стягнення у позасудовому подяку, у тому числі і щодо вартості заставного майна, оскільки ці обставини не входять до предмету доказування. Дійсна (ринкова) вартість майна, на яке кредитор звернув стягнення у позасудовому порядку, входить до предмету доказування у справі про стягнення з боржника залишку боргу, оскільки без встановлення судом такої вартості неможливо встановити, яким саме є залишок боргу та чи існує такий залишок взагалі. Відповідно без встановлення судом дійсної (ринкової) вартості майна, на яке кредитор звернув стягнення у позасудовому порядку, суд не може зробити висновків про те, чи підлягає стягненню з боржника грошова сума у заявленому кредитором розмірі, чи така сума є меншою, чи в позові слід відмовити (якщо суд дійде висновку, що борг відсутній у зв`язку з повним задоволенням вимог кредитора за рахунок вартості майна, на яке кредитор звернув стягнення в позасудовому порядку).

6.34. Слід звернути увагу, що ПрАТ "Грета" в межах справи № 905/781/22 здійснило певні кроки, спрямовані на доведення того, що дійсна (ринкова) вартість майна, на яке банк звернув стягнення в позасудовому порядку, є більшою, ніж вважає кредитор. Зокрема, ПрАТ "Грета" звернулось до суду з клопотанням про призначення експертизи з метою встановлення вартості цього майна. Суд першої інстанції ухвалою від 14.08.2023 задовольнив це клопотання. Втім, ця ухвала була скасована постановою суду апеляційної інстанції від 10.10.2023. Зазначена постанова мотивована тим, що призначення експертного дослідження не тільки не стосується предмету спору, але й представляє собою спробу спростування презумпції правомірності правочину у непередбачений законом спосіб; оспорювання вартості майна, прийнятого позивачем у власність у досудовому порядку, теоретично може вплинути на обсяг грошового зобов`язання відповідача у даному спорі; однак набуття іпотекодержателем майна у власність є правочином; в силу положень статті 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину) на день винесення даної постанови цей правочин є чинним і має здатність до створення правових наслідків; ця обставина унеможливлює будь-яке рішення суду про зменшення суми грошового зобов`язання у даній справі, незалежно від висновків експерта, до моменту визнання правочину недійсним чи зміни суттєвої умови правочину - ціни набуття майна кредитором; тому призначення експертизи, на переконання суду апеляційної інстанції у зазначкній справі, позбавлене процесуального сенсу. В результаті судом першої інстанції у справі № 905/781/22 постановлене рішення від 27.02.2024 про стягнення з ПрАТ "Грета" коштів на користь банку без оцінки доводів ПрАТ "Грета" про заниження банком вартості майна, на яке банк звернув стягнення в позасудовому порядку та без встановлення того, якою є дійсна (ринкова) вартість такого майна. Водночас ПрАТ "Грета" у справі № 905/781/22 не оскаржила ані постанову суду апеляційної інстанції від 10.10.2023 у касаційному порядку, ані рішення суду першої інстанції від 27.02.2024 в апеляційному порядку.

6.35. Колегія суддів звертає увагу, що невчинення стороною у справі тих чи інших процесуальних дій, зокрема неоскарження нею судових рішень, не є підставою для ініціювання нового судового процесу ані з метою встановлення обставин, які входили до предмета доказування в першій справі, але не були встановлені судом, ані для одержання правових висновків суду щодо питання, яке було вирішене судом у першій справі. Фактично позов ПрАТ "Грета" у справі, що переглядається, спрямований на спростування висновків суду в іншій справі № 905/781/22, що є неприпустимим".

Щодо звітів про оцінку майна, проведеної ПП "Академія оцінки і права"

108. Суди попередніх інстанцій вказали, що ПрАТ "Грета" не довело порушення законодавства при проведенні оцінки під час визначення ринкової вартості об`єктів іпотеки та застави експертом ПП "Академія оцінки і права" у висновках про оцінку нерухомого майна від 19.12.2022 та рухомого майна від 20.12.2022; звіти про оцінку майна виконані однаковим методом - без виходу експертів на об`єкт (без особистого огляду) з причин неможливості такого огляду через військову агресію російської федерації проти України, зокрема, обстріли, дослідження проведено методом вивчення представленої замовником документації; факт нанесення будівлям та спорудам товариства шкоди, що спричинена військовою агресією російської федерації проти України, зокрема, обстрілами ракет восени 2022 року підтверджується актами комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 08.02.2023 №641, №642, №643, №644 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

109. У касаційній скарзі ПрАТ "Грета" зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували, шо ПП "Академія оцінки і права" проводила оцінку майна з порушенням положень п.50 Національного стандарту №1, зокрема, без ознайомлення з об`єктом оцінки, та не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.08.2021 у справі №461/4240/17 (недотримання оцінювачем п.50 Національного стандарту №1, а саме, здійснення оцінки без ознайомлення з об`єктом оцінки є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною). Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (ст.77 ГПК), викладені у постановах від 18.05.2023 у справі №761/11228/21 (висновки оцінщика не можливо оскаржити самостійним позовом) та від 10.08.2021 у справі №461/4240/17 (це можливо зробити або у рамках позову про неправомірність дій особи, яка використала таку оцінку).

110. АТ "Таскомбанк" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що звіти про оцінку нерухомого та рухомого майна ПП "Академія оцінки і права" не оскаржувались, рецензування на замовлення ПрАТ "Грета" не здійснювалось; посилання скаржника на неврахування висновків Верховного Суду є необґрунтованим з огляду на те, що правовідносини у цій та наведених скаржником справах не є подібними.

111. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника з огляду на таке.

112. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів (преамбула Закону " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон "Про оцінку майна" в редакції, чинній на момент виготовлення звітів).

113. Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст.9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст.3 Закону "Про оцінку майна").

114. Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення див. в постановах Кабінету Міністрів №1440-2003-п, №1442-2004-п, №1655-2006-п, №1185-2007-п (ч.1 ст.9 Закону "Про оцінку майна").

115. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (ч.6 ст.9 Закону "Про оцінку майна").

116. Національний стандарт №1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

117. Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки (п.50 Національного стандарту №1).

118. Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

119. Верховний Суд у постанові від 10.08.2021 у справі №461/4240/17, на яку посилається скаржник, вважав, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження державний виконавець порушив положення Закону "Про оцінку майна", Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема, його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

120. Втім, на відміну від обставин цієї справи, у справі №461/4240/17 експертна оцінка була здійснена наприкінці 2016 року, тобто до введення на території України правового режиму воєнного стану.

121. Як вказує АТ "Таскомбанк" у відзиві на касаційну скаргу, п.56 Національного стандарту №1 дозволяє скласти звіт про оцінку майна без особистого огляду об`єкта оцінки.

122. Так, у п.56 Національного стандарту №1 зазначено, що звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема, письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки).

123. Суди попередніх інстанцій встановили, що звіти про оцінку майна, що містяться у матеріалах справи, виконані однаковим методом - без виходу експертів на об`єкт (без особистого огляду) з причин неможливості такого огляду через військову агресію російської федерації проти України, зокрема, обстріли, дослідження проведено методом вивчення представленої замовником документації; факт нанесення будівлям та спорудам товариства шкоди, що спричинена військовою агресією російської федерації проти України, зокрема, обстрілами ракет восени 2022 року підтверджується актами комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 08.02.2023 №641, №642, №643, №644 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

124. Посилання скаржника на те, що згідно з постановою Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №461/4240/17, саме суд повинен був в рамках справи №910/1091/24 дати оцінку Звітам і у разі їх невідповідності закону визнати їх недійсними, без подачі самостійного позову, є необґрунтованим, оскільки Верховний Суд таких висновків не робив і на відміну від цієї справи, у справі №461/4240/17 суд розглядав скаргу на дії державного виконавця, який здійснив опис та арешт майна та призначив експерта для визначення вартості описаного майна.

125. Скаржник фактично вважає, що суд, у разі невідповідності звітів про оцінку майна вимогам закону, повинен був самостійно визнати їх недійсними, без подачі самостійного позову.

126. Втім, такі дії суду свідчили б про порушення засади диспозитивності господарського судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.14 ГПК).

127. В оскаржуваних рішеннях суди зазначили, що ПрАТ "Грета" не просило визнати протиправною оцінку майна у судовому порядку, не оскаржувало і дії оцінювача.

128. Верховний Суд у постанові від 18.05.2023 у справі №761/11228/21, на яку посилається скаржник, дійшов висновку про неможливість окремого оспорення висновку експерта з огляду на те, що останній не є правочином, а є одним із видів доказів. У цій же постанові Верховний Суд звернув увагу, що учасники справи мають право викладати суду заперечення щодо висновку експерта, зокрема, особа вправі спростувати висновок експерта шляхом призначення додаткової або повторної експертизи, за наявності для цього підстав; так само учасник справи не позбавлений можливості заявити клопотання про проведення судової експертизи іншим експертом чи експертною установою або провести рецензування висновку експерта.

129. Як встановили суди попередніх інстанцій, матеріали справи містять звіти від 20.12.2022 ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна: виробничого обладнання та устаткування (відповідно до наданого переліку - 1 170 найменувань); відповідно до рецензій Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки від 27.12.2022 на звіти ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна, що належить ПрАТ "Грета": незалежна оцінка об`єкта оцінки та складання звіту здійснювались відповідно до вимог міжнародних та вітчизняних стандартів оцінки об`єктів; зібрані виконавцем звіту вихідні дані та необхідна інформація стали достатніми для проведення відповідних обрахунків та визначення величини вартості; оцінка проводилась на підставі наданих у розпорядження оцінювача документів; звіт, що рецензувався, відповідає вимогам нормативних актів з оцінки майна; відповідно до мети оцінки у звіті визначалась ринкова вартість майна, яка може бути використана для постановки на баланс АТ "Таскомбанк".

130. ПрАТ "Грета" не вказує, що воно зверталося для рецензування звітів про оцінку майна або що зверталося з клопотанням про призначення експертизи у цій справі.

131. З огляду на це, доводи ПрАТ" Грета" про те, що суди попередніх інстанцій помилково врахували звіти про оцінку, виготовлені ПП "Академія оцінки і права", є необґрунтованими.

Щодо співвідношення звітів про оцінку та висновків експертів

132. У касаційній скарзі ПрАТ "Грета" зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо того, які саме висновки експертів щодо ринкової вартості майна повинен застосувати суд при вирішенні спору, якщо є різні по суті висновки оцінювача, які зроблені відповідно до Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" і висновки судового експерту, які були зроблені відповідно до ГПК та Закону "Про судову експертизу"; на думку позивача, у такій ситуації суд повинен був застосувати або висновки судового експерта або, у разі наявності сумнівів, призначити додаткову або повторну експертизу.

133. Верховний Суд щодо цих доводів скаржника зазначає таке.

134. Як вже було зазначено, Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №918/36/19, на яку посилається скаржник, вказав, що суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи.

135. Суди попередніх інстанцій не враховували подані ПрАТ "Грета" висновки судових експертів, зокрема, з огляду на те, що матеріали цієї справи містять консультативні висновки, складені ТОВ "Бізнес Ассіст", зі змісту яких убачається, що висновки експертів складені із суттєвими недоліками, що могли призвести до формування висновків експертів на підставі викривлених проміжних результатів дослідження та помилкового кінцевого результату, відображеного у висновках експертів.

136. На противагу цьому, суди врахували, що відповідно до рецензій Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки від 27.12.2022 на звіти ПП "Академія оцінки і права" про оцінку майна, що належить ПрАТ "Грета": незалежна оцінка об`єкта оцінки та складання звіту здійснювались відповідно до вимог міжнародних та вітчизняних стандартів оцінки об`єктів; зібрані виконавцем звіту вихідні дані та необхідна інформація стали достатніми для проведення відповідних обрахунків та визначення величини вартості; оцінка проводилась на підставі наданих у розпорядження оцінювача документів; звіт, що рецензувався, відповідає вимогам нормативних актів з оцінки майна; відповідно до мети оцінки у звіті визначалась ринкова вартість майна, яка може бути використана для постановки на баланс АТ "Таскомбанк".

137. Скаржник вважає, що суди повинні були або застосувати надані ним висновки судового експерта, або у разі наявності сумнівів призначити додаткову або повторну експертизу.

138. Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №910/11002/21, від 06.02.2024 у справі №910/12661/22.

139. Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

140. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 1, 3 ст.13 ГПК).

141. Верховний Суд наголошує, що згідно зі ст.14 ГПК ("Диспозитивність господарського судочинства") суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

142. Враховуючи зміст принципів змагальності та диспозитивності, доводи скаржника про те, що суд мав самостійно призначити додаткову або повторну експертизу є необґрунтованими, оскільки свідчать про намагання скаржника перекласти на суд обов`язок збирання доказів.

Щодо інших доводів скаржника

143. У касаційній скарзі ПрАТ "Грета" також наводить такі доводи:

1) суди попередніх інстанцій не могли використовувати відомості, які не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Комітет АТ "Таскомбанк" не мав повноважень щодо прийняття у власність майна ПрАТ "Грета", оскільки право набувати цивільні права для АТ "Таскомбанк" та вчиняти правочини мав право лише директор АТ "Таскомбанк" Дубєй В.В.; відомості про інших осіб, що мають відповідне право, в реєстр не внесені;

2) Комітет перевищив повноваження: сума правочину фактично в 1,5 рази перевищує розмір ліміту, який делегувала наглядова рада АТ "Таскомбанк" правлінню АТ "Таскомбанк", яке, в свою чергу, делегувало Комітету; правочин з прийняття майна ПрАТ "Грета" у власність було прийнято Комітетом з перевищенням наданих повноважень, що підтверджує недійсність такого правочину і підставою для скасування оскаржуваних рішень;

3) суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права при оцінці доказів (проколу Правління Банку та протоколу наглядової ради Банку): строк для подачі доказів сплинув 07.03.2024; АТ "Таскомбанк" надало ці докази лише 10.04.2024 без клопотання про поновлення строку на їх подання; суд апеляційної інстанції порушив ч.8 ст.80 ГПК, оскільки оцінив докази, які були подані поза строком та без клопотання на поновлення строку для їх подачі.

144. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1 ст.300 ГПК).

145. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2 ст.300 ГПК).

146. Верховний Суд звертає увагу скаржника на ту обставину, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

147. Розгляд скарг Верховним Судом покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження (зокрема, підстави касаційного оскарження, передбачені ч.2 ст.287 ГПК) вводяться для забезпечення ефективності судочинства.

148. Скаржник у касаційній скарзі послався на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287 ГПК у взаємозв`язку із п.1 ч.3 ст.310 ГПК.

149. Втім, скаржник не мотивує неправильне застосування норм матеріального права та/або недотримання вимог процесуального права судами попередніх інстанцій з посиланням на відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права у подібних правовідносинах, а не наводити власні міркування. Скаржник в частині цих доводів не зазначає, про те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а також не вказує про порушення норм процесуального права, передбачених частинами 1, 3 ст.310 ГПК.

150. Враховуючи, що скаржник в цій частині доводів не посилається на жодну з підстав касаційного оскарження, визначену ч.2 ст.287 ГПК, а його доводи зводяться виключно до незгоди із рішеннями судів попередніх інстанцій, Верховний Суд відхиляє такі доводи скаржника.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

151. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

152. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

153. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Судові витрати

154. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Грета" у задоволенні клопотання про передачу справи №910/1091/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Грета" залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 та Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 у справі №910/1091/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Баранець