номер провадження справи 3/84/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 Справа №908/1558/25

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу:

за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОМГАЗ СІТІ» (вул. Сагайдачного, будинок 25Б, офіс 203, місто Київ, 04080; ідентифікаційний код юридичної особи 41559270)

до відповідача: ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 )

про стягнення коштів у розмірі 92 397,83 грн

без повідомлення (виклику) представників сторін

РУХ СПРАВИ.

26.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОМГАЗ СІТІ» (далі - ТОВ «ПРОМГАЗ СІТІ») до відповідача - ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (далі - ВЧ « НОМЕР_1 НГУ») про стягнення заборгованості за договором №14 про постачання електричної енергії від 02.02.2022 в розмірі 92 397,83 грн. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.

Водночас позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 справу №908/1558/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 29.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/1558/25 та присвоєний справі номер провадження 3/84/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Сторони належним чином повідомленні про відкриття провадження у справі №908/1558/25, про що свідчать довідки про доставку електронних листів від 29.05.2025 до зареєстрованих Електронних кабінетів сторін у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

11.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.06.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

ТОВ «ПРОМГАЗ СІТІ» (позивач у справі) звернулося з позовомдо відповідача - ВЧ « НОМЕР_1 НГУ» (відповідач у справі) про стягнення 92 397,83 грн заборгованості за електричну енергію, поставлену в період з 01.09.2022 по 30.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №14 від 02.02.2022.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що:

1. Позивач не надав належних доказів, що акт приймання-передачі №ПГС00000983 від 30.09.2022 був отриманий Відповідачем, а також не підтвердив, що рахунок №979 від 30.09.2022 був вручений уповноваженій особі частини.

2. Договір не передбачає презумпції погодження акта приймання-передачі за умов мовчання. Неповернення підписаного акту або відсутність письмових заперечень не є ознакою його автоматичного погодження.

3. Поставки електроенергії повинні враховувати умови фінансування відповідача, зокрема право споживача в односторонньому порядку зменшити обсяги закупівлі залежно від реального фінансування видатків.

4. Позов ґрунтується на недоведених обставинах. Лист ПАТ «Запоріжжяобленерго» не є первинним бухгалтерським документом та не може бути доказом споживання електроенергії.

ВІДПОВІДЬ НЕ ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА (стислий виклад).

Позивач надав відповідь на відзив у якому зазначив, що Позивач надав докази направлення та отримання Відповідачем акту приймання-передачі електричної енергії №ПГС00000983 від 30.09.2022 та рахунка на оплату №979 від 30.09.2022.

Відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення Відповідача від оплати за вже спожиту для власних потреб електричну енергію.

Лист ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» підтверджує факт постачання Позивачем та факт споживання Відповідачем електричної енергії, в спірному періоді, в заявленому обсязі.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимогипозивача про стягнення суми заборгованості за договором постачання електричної енергії №14 від 02.202.2022 у розмірі 92 397,83 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був укладений договір, чибула поставлена електрична енергія, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлена електрична енергія мала бути оплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була оплачена відповідачем поставлена електрична енергія), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

02.02.2022 Військовою частиною № НОМЕР_1 Національної гвардії України підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток до договору №14 від 02.02.2022).

02.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОМ ГАЗ СІТІ» (надалі - Позивач) та ВІЙСЬКОВОЮ ЧАСТИНОЮ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (надалі - Відповідач) було укладено Договір №14 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір).

У відповідності до умов Договору Позивач зобов`язувався поставити Відповідачу електричну енергію, а Відповідач зобов`язувався оплатити її на умовах Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Замовнику є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором систем розподілу договорів про надання послуг з розподілу, на підставі яких Замовник набуває право отримувати послуги з розподілу електричної енергії (п. 2.2. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначені Комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору (п. 5.1. договору).

Відповідно до п.5.13 Договору розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

Розрахунки Замовника за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.14).

Згідно Комерційної пропозиції (додаток № 1 до договору) оплата акта Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем.

Термін дії договору та умови пролонгації: по 31.12.2022 включно; умовим пролонгації відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 7 комерційної пропозиції).

Позивач поставив відповідачу у вересні 2022 року обсяг електроенергії у кількості 15 883,00 кВт/год. на загальну суму 92 397,83 грн, що підтверджено Актом №ПГС00000983 приймання - передачі електричної енергії від 30.09.2022.

В акті зазначено, що у випадку не повернення Споживачем оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії або ненадання обґрунтованої відмови від його підписання протягом 10 днів з моменту його отримання, такий акт вважається погоджений та підписаний Споживачем.

Позивач направив на адресу Відповідача Претензію вих.№156-Ю1 від 18.07.2024 разом з двома примірниками Акту приймання передачі електричної енергії від 30.09.2022 (№ПГС00000983) - за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, та Рахунком на оплату №979 від 30.09.2022.

Вказані Претензія та Акти Відповідач отримав 24.07.2024, про що свідчить трекер відправлення та отримання цінного листа з описом через АТ «Укрпошта».

Відповідач у відповідь направив Позивачу лист №3/26/11/4-1432 від 26.07.2024, в якому зазначив, що Відповідач не отримував платіжні документи за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 року.

Позивач 29.10.2024 направив на адресу Відповідача Лист вих.№115 від 29.10.2024 з проханням підписати та повернути первинну документацію по існуючих Договорах між Позивачем та Відповідачем.

У Додатках до листа вих.№115 від 29.10.2024 Позивач повторно направив два примірники Акту приймання-передачі електричної енергії від 30.09.2022 (№1296) - за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 (який повністю відповідає Акту приймання-передачі електричної енергії від 30.09.2022 №ПГС00000983).

Оскільки відповідач не підтвердив факт отримання електричної енергії у вересні 2022 року у кількості 15 883,00 кВт/год шляхом підписання Акту приймання - передачі електричної енергії, як це визначено умовами Договору, позивач звернувся до Оператора системи розподілу електроенергії у Сумській області - ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», шляхом направлення адвокатського запиту від 11.12.2024.

Відповідно до відповіді ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» №Вих35-35/3536 від 19.12.2024 Відповідачем у період з 01.09.2022 по 30.09.2022 було спожито 15 873 кВт/год електричної енергії, що була поставлена саме Позивачем - ТОВ «Промгаз Сіті».

Враховуючи викладене, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача 92 397,83 грн заборгованості за договором №14 від 02.02.2022.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

За ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що 02.02.2022 між ТОВ «ПРОМ ГАЗ СІТІ» та ВЧ « НОМЕР_1» було укладено Договір №14 про постачання електричної енергії споживачу.

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками Сторін.

Позивач поставив відповідачу у вересні 2022 року електроенергію у кількості 15883,00 кВт/год на загальну суму 92 397,83 грн, що підтверджено Актом №ПГС00000983 приймання - передачі електричної енергії від 30.09.2022.

Оператор системи розподілу електроенергії у Запорізькій області - ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», підтвердив факт отримання відповідачем з 01.09.2022 до 30.09.2022 електричної енергії загальною кількістю 15883,00 кВт/год від постачальника ТОВ «Промгаз Сіті».

Суд враховує, що відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку.

При цьому ст. 74 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає організаційну основу комерційного обліку на ринку електричної енергії. Комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог цього Закону, кодексу комерційного обліку та правил ринку.

Постачальником послуг комерційного обліку, яким в цій справі є ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», здійснюється комерційний облік відпущеної та спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між постачальником та споживачем.

Враховуючи викладене, суд відкидає посилання позивача, що лист ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» не може бути належним доказом споживання електроенергії відповідачем.

На думку суду, лист ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» підтверджує факт постачання Позивачем та факт споживання Відповідачем електричної енергії, в спірному періоді, в заявленому обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд зазначає, що виходячи з обсягів спожитої відповідачем електроенергії у вересні 2022, враховуючи умови укладеного між сторонами договору та комерційної пропозиції, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та поставив відповідачу у вересні 2022 року обсяг електроенергії у кількості 15883,00 кВт/год на загальну суму 92 397,83 грн.

Суд встановив факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати спожитої ним у вересні 2022 електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 92 397,83 грн, що підтверджено наявними у справі доказами та відповідачем не спростовано, отже позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає, що посилання відповідача на те, що відповідач не отримував своєчасноакт приймання-передачі №ПГС00000983 від 30.09.2022 та рахунок №979 від 30.09.2022 на оплату, не має значення для вирішення цього спору, оскільки судом встановлено факт споживання відповідачем електричної енергії у заявленій кількості та факт відсутності оплати за спожиту електричну енергію. При цьому суд враховує, що акт приймання-передачі №ПГС00000983 від 30.09.2022 та рахунок №979 від 30.09.2022 був направлений відповідачу разом з претензією від 18.07.2024 та отриманий відповідачем 24.07.2024.

Щодо посилання відповідача на ст. 23 Бюджетного кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Проте, відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення Відповідача від оплати за вже спожиту для власних потреб електричну енергію.

Велика Палата Верховного суду України також підтримує позицію, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє боржника від виконання зобов`язань (Постанова Великої Палати Верховного суду України №911/4249/16 від 17.04.2018).

Відповідно посилання Відповідача на відсутність фінансування не звільняє його від оплати наявної заборгованості.

Інші аргументи та посилання відповідача суд визнає такими, що не мають істотного значення для вирішення справи.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться Договором про постачання електричної енергії №14 від 02.02.2022 (а.с.10-16), актом приймання-передачі №ПГС00000983 від 30.09.2022 (а.с.16), рахунком №979 від 30.09.2022 (а.с.17), претензією (а.с.18-19), листуванням сторін (а.с.20-24), Листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» №35-35/3536 від 19.12.2024 (а.с. 24-26).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводи позивача, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОМГАЗ СІТІ» (вул. Сагайдачного, будинок 25Б, офіс 203, місто Київ, 04080; ідентифікаційний код юридичної особи 41559270) суму 92 397,83 грн (дев`яносто дві тисячі триста дев`яносто сім гривень 83 коп) заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.09.2022 по 30.09.2022. Видати наказ.

Стягнути з ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОМГАЗ СІТІ» (вул. Сагайдачного, будинок 25Б, офіс 203, місто Київ, 04080; ідентифікаційний код юридичної особи 41559270) суму 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленомуст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.07.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич