ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року м.Дніпро Справа № 904/3973/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 (суддя Перова О.В.)

у справі № 904/3973/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Мондріч Аліни Євгеніївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мондріч Аліна Євгеніївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" у розмірі 48 000,00 грн, 70,82 грн 3 % річних, 613,77 грн пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України та сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 у справі №904/3973/24 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на користь Фізичної особи-підприємця Мондріч Аліни Євгеніївни заборгованість у розмірі 48 000,00 грн (сорок вісім тисяч гривень 00 коп), пеню у розмірі 613,77 грн (шістсот тринадцять гривень 77 коп), 3 % річних у розмірі 70,82 грн (сімдесят гривень 82 коп) та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп).

Не погодившись з вказаним рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 у справі 904/3973/24 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мондріч Аліни Євгеніївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" судові витрати з оплати правничої допомоги в сумі 20000 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки недоведеним є твердження позивача про укладення договору 0201НК/23 від 02.01.2023. Суд виніс рішення за відсутності в матеріалах справи основного доказу - договору. Сторінка з реквізитами сторін договору відсутня. Факт підписання додаткової угоди не є доказом підписання договору. Окрім того позивачем недоведено отримання відповідачем акта приймання-передачі послуг №1/НК/24 від 31 липня 2024 року по договору 0201НК/23 від 02.01.2023. Суд першої інстанції помилково вважав, що фізична особа-підприємець має правову можливість надавати такі послуги оскільки позивач серед переліку видів господарської діяльності має КВЕД 69.10. Діяльність у сфері права. Однак вказаний КВЕД не передбачає представництва у судових процесах по господарських справах. Також апелянт звертає увагу, що недоведеними залишаються твердження позивача про надання послуг, які вказані у спірному акті.

В додаткових поясненнях апелянт зазначив, що основний доказ, на який посилається позивач, як на підставу вручення актів приймання-передачі послуг відповідачу - розруківку з сайту АТ "Укрпошта" про пересилання поштового відправлення №472, в якому нібито знаходилися акти приймання передачі наданих послуг, не визнається доказом навіть самим АТ "Укрпошта", оскільки останнє у своєму листі повідомляло, що сайт Укрпошти є інформаційним ресурсом, що створений для інформування користувачів послуг поштового зв`язку Укрпошти, тому інформація про пересилання поштових відправлень на сайті не є документальним доказом вручення поштових відправлень. Також з вказаного листа вбачається, що інформація на сайті про поштове відправлення може бути помилковою.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів наведених відповідачем та зазначає, що Договір № 0201НК/23 про надання юридичних послуг від 02.01.2023 р., є дійсним, підписаним сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього. Наразі відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку. Щодо неотримання відповідачем акту виконаних робіт, позивач вказує, що матеріали справи містять докази отримання відповідачем акту приймання-передачі послуг № 1/НК/24 від 31.07.2024. Окрім того, додатково на електронну пошту відповідача . з накладенням електронного цифрового підпису ФОП Мондріч А.Є., було направлено Акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) № 1/НК/24 від 31.07.2024 р., до якого було також додано рахунок на оплату №3107-07/24 від 31.07.2024 на суму 48 000,00 грн. та лист № 0108НК.24 від 01.08.2024 «Щодо сплати заборгованості за надані юридичні послуги відповідно до умов Договору № 0201 НК/23 про надання юридичних послуг від 02.01.2023». Дані документи були направлені засобом електронного зв`язку та отримані відповідачем 01.08.2024. Також звертає увагу, що зазначені в Акті послуги в дійсності надавались позивачем, на що самим же представником відповідача до свого відзиву було долучено вибірково, відповідні процесуальні документи, які позивач складала в інтересах відповідача по порушеним господарським справам відносно відповідача. Отримання акту наданих послуг підтверджується наданим смс повідомленням від самої Тарасової Л.М. (копія роздрукованого скріншоту листування Сторонами в месенджері долучалась) та роздруківкою зі своєї електронної пошти alii 712@і.иа, та протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 01.08.2024 р. об 12 год. 07 хв. 50 сек. 02.08.2024 повторно на поштову адресу ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» було направлено акт засобами поштового зв`язку, та отримано особисто ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» 05.08.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 472, поштовий опис № 472, поштовий чек № 472 від 02.08.2024 р. та поштовий трекінг № 472. З приводу накладної № 472, зокрема щодо твердження відповідача, що в матеріалах справи дві різні накладні з відповідним номером, в які нібито вносились коригування, зазначаю, що такі накладні є між собою ідентичні, та не різняться між собою, одна накладна долучена до матеріалів по справі після направлення відповіді на адвокатський запит від AT «Укрпошта» засобами електронного зв`язку на мою електронну адресу, позивача від поштової установи, а інша накладна долучена мною в ході розгляду справи після отримання такої самої відповіді та накладної від AT «Укрпошта» на адвокатський запит засобом поштового зв`язку. Але, в обох випадках, значиться, що одержувачем такого відправлення є саме директор ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС», а контактна особа, яка направляла вказане повідомлення є ФОП Мондріч А.Є., тел. НОМЕР_1 , однак в обох випадках жодним чином в такій накладній не міститься інформація, що поштове відправлення було отримано саме мною Мондріч А.Є. як представником відповідача

Також позивачем надано заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких, щодо наданих останнім листів від АТ «Укрпошта», зазначає, що такі листи не мають жодного відношення до суті справи, про що і сам представник відповідача стверджує у своїх поясненнях, та необгрунтовує мотиви подання та долучення таких листів до своїх додаткових пояснень та до матеріалів по справі. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянтом подано додаткові пояснення в яких звертає увагу, що для ухвалення судового рішення достатньо дослідити питання, яким чином фізична особа-підприємець могла представляти інтереси товариства у судових справах, подавати до суду процесуальні документи та ознайомлюватися з матеріалами справ не у якості адвоката. А якщо таку роботу міг виконувати лише адвокат, то і пред`являти позовні вимоги необхідно було по договору, укладеному з адвокатом. Проте суд першої інстанції залишив вказані обставини поза увагою. Також повідомив, що відповідач має судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції в сумі 7000 грн. Документи, що підтверджують обсяг та вартість послуг з правничої допомоги буде надано до суду протягом 5 днів з дати ухвалення судового рішення за результатом розгляду справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 у справі № 904/3973/24 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом 02.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем Мондріч Аліною Євгеніївною (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (далі - Замовник) було укладено договір № 0201 НК/23 про надання юридичних послуг.

Відповідно до пункту 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені цим Договором юридичні послуги щодо представництва інтересів та супроводження захисту Замовника з моменту укладення Договору, а саме: складання процесуальних документів, представництво інтересів Замовника в судових засіданнях у справах, в якості сторони позивача, відповідача, третьої особи в адміністративних судах, господарських судах, в судах загальної юрисдикції, в судах апеляційної та касаційної інстанції, які надані за законом захиснику, позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом запрошення експертів та спеціалістів; отримання, складання та подання процесуальних документів задля забезпечення правової позиції, отримання рішення суду, оскарження рішення суду, тощо, (надалі іменується "послуги") та наданню відповідних юридичних консультацій та довідок, в тому числі й письмових, отримання від уповноважених державних органів, установ, організацій відповідей; листів, тощо, а також зберігання документації Замовника, а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Додатково по цьому Договору Виконавцем по завданню Замовника можуть надаватися будь-які інші юридичні послуги, що не входять у вартість послуг, передбачених у п. 1.1. В даному випадку складається додаткова угода до Договору, яка є його невід`ємною частиною, і в якій відображається перелік завдань та їх вартість (пункт 1.2. договору).

На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг, відповідно до умов цього Договору, складається рахунки на оплату надання юридичних послуг та акти оплати виконаних робіт (наданих юридичних послуг) щомісячно до моменту закінчення даного Договору (пункт 1.4. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що Виконавець бере на себе виконання наступної правової роботи: представництво та захист прав Замовника під час проведення судових засідань щодо предмету Договору, розгляд та аналіз необхідних документів (заяви, скарги, відповіді, листи, тощо); надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникли у Замовника; виконує інші доручення юридичного профілю.

Відповідно до пункту 2.3. договору Виконавець відповідно до предмету договору має право: подавати заяви до відповідних установ, організацій та підприємств; подавати та підписувати позовні заяви, скарги, звернення, клопотання, адвокатські запити, пояснення, заперечення, відзиви на позов, апеляційні та касаційні скарги, відзиви на апеляційні та касаційні скарги; подавати та отримувати необхідні довідки та документи; знайомитися з матеріалами судових справ, робити з них витяги знімати копії, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, давати усні та письмові пояснення, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу.

Замовник зобов`язаний своєчасно забезпечувати виконавця всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених цим договором, в тому числі документами у потрібній кількості примірників інформацією, а також забезпечувати особисту присутність у необхідних випадках. Своєчасно оплатити роботу виконавця у вказаний строк, передбачений пунктом 4.1. договору (пп.3.1.1. пункту 3.1. договору).

За надання юридичної допомоги Замовник зобов`язується виплачувати Виконавцю оплату, яка за цим Договором встановлюється і визначається рахунками на оплату надання правової допомоги та надання юридичних послуг (виконаних робіт) (пункт 4.1. договору).

Після виконання юридичних послуг Виконавцем, Замовник та Виконавець зобов`язані протягом 3-х робочих днів укласти, підписати та скріпити печатками Акт наданих юридичних послуг (виконаних робіт) за виконані роботи (пункт 4.2. договору).

У разі відсутності протягом 3-х робочих днів заперечень по Акту наданих юридичних послуг (виконаних) робіт, з дня надіслання та надання Виконавцем Замовнику Акту наданих юридичних послуг (виконаних робіт), з боку Замовника, надісланий та наданий Акт надання юридичних (наданих послуг) вважається укладеним, погодженим та підписаним з боку Замовника (пункт 4.5. договору).

Послуги надаються Замовнику шляхом усного консультування з юридичних питань, складання у письмового вигляді процесуальних документів по предмету Договору та особистої участі Виконавця у судових засіданнях по предмету договору (пункт 5.1. договору)

Початок виконання робіт визначається з моменту набрання цим Договором чинності; закінчення робіт визначається моментом укладення Актів виконаних робіт, погоджених між замовником і Виконавцем у період дії Договору (п.п.5.1.1. - 5.1.2. пункту 5.1. договору)

Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (пункт 6.2. договору)

Відповідно до пункту 6.3. договору за несвоєчасну оплату послуг Виконавцю Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Виконавець не несе відповідальність за невиконання своїх обов`язків за даним Договором в разі несвоєчасної оплати Замовником послуг (пункт 6.4. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (пункт 10.1. договору).

Строк цього договору починає свій перебіг з моменту укладення договору, визначений у п.10.1. цього договору та закінчується 31.12.2024 та після остаточного його виконання замовником та виконавцем (пункт 10.2. договору)

В подальшому сторони уклали додаткову угоду № 1 від 02.01.2023 до договору про надання юридичних послуг № 0201 НК/23 від 02.01.2023, відповідно до якої погоджено вартість послуг:

1. Представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 1 година - 1500,00 грн.

2. Представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні, яке не відбулось за вини суду 1 година - 500,00 грн.

3. Складання заяв, клопотань - 1000,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

4. Складання та подання позову - 2000,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

5. Складання пояснення, відзиву, відповіді на відзив, доповнення до позову, уточнення до позову, заперечення - 1000,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

6. Складання та подання апеляційної скарги - 3000,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

7. Складання та подання касаційної скарги - 4000,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

8. Вихід адвоката до державних установ, органів, др. для збору інформації, доказів для підготовки справи, подання матеріалів до суду і т.п. - 1000,00 грн. за 1 годину зайнятості адвоката в даних установах.

9. Складання та подання адвокатського запиту - 1500,00 грн. за 1 годину вартості роботи.

10. Ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн. за 1 годину ознайомлення з матеріалами справи.

11. Складання, аналіз, підготовка договорів (поставка, оренда, купівля-продаж, рента, суборенда, тощо) - 3000,00 грн. за один складений договір.

12. Складання, аналіз, підготовка додаткових угод до договорів (поставка, оренда, купівля- продаж, рента, суборенда, тощо) - 1500, 00 грн. за одну складену додаткову угоду.

Договір та додаткова угода № 1 підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.

На виконання умов договору, позивачем були надані відповідачу послуги у загальному розмірі 48 000,00 грн., про що позивачем складено акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) № 1/НК/24 від 31.07.2024, в якому наведено перелік послуг, їх вартість, а також виставлено рахунок на оплату №3107-07/24 від 31.07.2024 на суму 48 000,00 грн.

Вказаний акт виконаних робіт та рахунок на оплату було надіслано на адресу відповідача разом з листом «Щодо сплати заборгованості за надані юридичні послуги відповідно до умов Договору №02.01.НК/23 про надання юридичних послуг від 02.01.2023», про що в матеріали справи надано відповідні докази: опис вкладення до цінного листа, поштову накладну, фіскальний чек та повідомлення про вручення .

Окрім того, вказаний акт, рахунок та лист додатково були надіслані позивачем на електронну адресу відповідача , зазначену ним в договорі.

В подальшому позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію вих №0908НК.24 від 09.08.2024, з вимогою, в строк до 12.08.2024 сплатити заборгованість у розмірі 48 000,00 грн, відповідно до виставленого рахунку на оплату.

Докази надіслання вказаної претензії надано в матеріали справи.

09.08.2024 від відповідача на адресу позивача надійшла відповідь на претензію, в якій ТОВ «Ісполін Плюс» просило надіслати акт наданих послуг, у зв`язку з його неотриманням.

Несплата відповідачем суми вартості наданих послуг і стала причиною виникнення спору.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.

Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1. Договору за надання юридичної допомоги Замовник зобов`язується виплачувати Виконавцю оплату, яка за цим Договором встановлюється і визначається рахунками на оплату надання правової допомоги та надання юридичних послуг (виконаних робіт)

В пункті 4.2. Договору сторони погодили, що після виконання юридичних послуг Виконавцем, Замовник та Виконавець зобов`язані протягом 3-х робочих днів укласти, підписати та скріпити печатками Акт наданих юридичних послуг (виконаних робіт) за виконані роботи.

У разі відсутності протягом 3-х робочих днів заперечень по Акту наданих юридичних послуг (виконаних) робіт, з дня надіслання та надання Виконавцем Замовнику Акту наданих юридичних послуг (виконаних робіт), з боку Замовника, надісланий та наданий Акт надання юридичних (наданих послуг) вважається укладеним, погодженим та підписаним з боку Замовника (пункт 4.5. договору).

Акт виконаних робіт №1/НК/24 від 31.07.2024 , разом з рахунком на оплату №3107-07/24 від 31.07.2027 та супровідним листом від 01.08.2024 вих №0108НК.24 з вимогою про сплату заборгованості протягом трьох робочих днів з моменту отримання, було надіслано на адресу відповідача та отримано ним 05.08.2024.

Факт отримання вказаного листа з доданими до нього документами підтверджується відповіддю АТ "Укрпошта", надану на адвокатський запит Мондріч А.Є., з якої вбачається, що за повідомленням відділення м.Дніпро з індексом 49098, поштове відправлення Укрпошта документи № 472 від 02.08.2024, адресоване директору ТОВ "Ісполін Плюс" Тарасовій Л.М. (а/с 4935, м.Дніпро, 49098) вручено на підставі довіреності уповноваженій на отримання поштових відправлень ТОВ "Ісполін Плюс" 05.08.2024 під підпис.

Враховуючи, що зі сторони Замовника юридичних послуг мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі послуг не надходило, відповідно, в силу п.4.5 Договору, акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) №1/НК/24 від 31.07.2024 вважається підписаними, а послуги надані Виконавцем прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у таких актах приймання-передачі.

Відповідачем не надано доказів виконання зобов`язання та не сплачено вартості наданих позивачем послуг.

При цьому відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами надання таких позивачем послуг, зазначених в акті.

З огляду на викладене, колегія зазначає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 48 000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України, в силу якої у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 6.3. договору за несвоєчасну оплату послуг Виконавцю Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено до стягнення 613,77 грн. пені за період прострочення з 09.08.2024 по 26.08.2024.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія вважає обґрунтованим висновок суду про стягнення з відповідача суму пені у заявленому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 70,82 грн. 3% річних за період прострочки з 09.08.2024 по 26.08.2024.

Здійснивши перевірку розрахунку заявленої суми господарськими судом було задоволено вимогу про стягнення 3% річних у розмірі 70,82 грн.

Таким чином колегія погоджується з висновками суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 48 000,00 грн. , 613,77 грн. пені та 70,82 грн. 3% річних.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат, який здійснює адвокатську діяльність, є самозайнятою особою.

Визначення поняття самозайнятої особи міститься у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (п.65.9 ст.65 ПК України).

У постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №760/32929/18 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що адвокатська діяльність не передбачена податковим законодавством України як така, що не може здійснювались особами, що перебувають на спрощеній системі оподаткування з посиланням на наведені вище норми права.

Окрім того апеляційний суд зазначає, що пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи Договір про надання юридичних послуг 0201НК/23 від 02.01.2023 укладено між ТОВ «Ісполін Плюс» та фізичною особою-підприємцем Мондріч Аліною Євгеніївною.

Разом з тим апеляційним судом встановлено, що Мондріч А.Є. має статус адвоката, та діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 002207 від 11.06.2019.

В той же час зміст додаткової угоди №1 до Договору про надання юридичних послуг №02101НК/23 від 02.01.2023 також свідчить , що Мондріч А.Є. має статус адвоката, а послуги, що вказані в додатковій угоді за своїм змістом та умовами відповідають істотним умовам договору про надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 01.02.2022 у справі №910/10935/20 зробив висновок, що укладання договору адвокатом як фізичною особою - підприємцем не позбавляє його статусу адвоката, а тому не впливає на порядок розподілу судових витрат у справі, у разі, якщо наявні докази, що він приймав участь при розгляду справи як адвокат.

З огляду на зазначене, колегією відхиляються доводи щодо неправомірності укладення договору про надання юридичних послуг Мондріч А.Є., як фізичною особою-підприємцем та обмеження останньої щодо надання послуг у судових процесах по господарських справах. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що позивачем надавалася належна копія договору про надання юридичних послуг, підписаного сторонами у справі.

Окрім того колегія зазначає, що матеріалами справи спростовуються твердження апелянта про ненадання позивачем послуг, оскільки як позивачем так і відповідачем надавалися до суду докази, що підтверджують надання Мондріч А.Є. послуг, зазначених в Акті виконаних робіт №1/НК/24 від 31.07.2024, зокрема, відповіді Запорізької торгово-промислової палати, надані на запит адвоката Мондріч А.Є., а також докази надіслання адвокатських запитів на адреси контрагентів ТОВ «Ісполін Плюс». Окрім того з наданих відповідачем документів, вбачається що адвокатом Мондріч А.Є. надавалась правова допомога в суді першої інстанції, про що самим відповідачем зазначалося у доданих до своїх пояснень відзивах.

Апеляційним судом також відхиляються доводи апелянта про неотримання відповідачем акту виконаних робіт та рахунку, оскільки позивачем надано докази їх надіслання, повідомлення про вручення поштових відправлень про отримання вказаних документів.

При цьому, як вже було зазначено, факт отримання листа з доданим актом та рахунком підтверджується відповіддю АТ "Укрпошта", надану на адвокатський запит Мондріч А.Є., згідно якої, зазначено, що за повідомленням відділення м.Дніпро з індексом 49098, поштове відправлення Укрпошта документи № 472 від 02.08.2024, адресоване директору ТОВ "Ісполін Плюс" Тарасовій Л.М. (а/с 4935, м.Дніпро, 49098) вручено на підставі довіреності уповноваженій на отримання поштових відправлень ТОВ "Ісполін Плюс" 05.08.2024 під підпис. Окрім того позивачем повторно було надіслано вказаний акт на адресу відповідача, та отримано останнім 26.08.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №169.

Окрім того вказаний акт з рахунком, у тому числі, надсилалися на електронну пошту відповідача , яка була зазначена в договорі № 0201 НК/23 про надання юридичних послуг від 02.01.2023, був підписаний електронним цифровим підписом, про що свідчить протокол створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їх належну правову оцінку.

Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору та оплати правничої допомоги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 у справі № 904/3973/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2024 у справі № 904/3973/24 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя М.О.Дармін