ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Справа № 925/1506/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Стратілатов К.Г. - адвокат,

від першого відповідача Магдалінова А.В. представник за довіреністю,

від другого відповідача представник не з`явився,

від третіх осіб:

від Моторного (транспортного) страхового бюро України - представник не з`явився,

від Трегуба Олега Олексійовича представник не з?явився,

від Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Євротранслогістика,

м. Черкаси

до 1. приватного акціонерного товариства Страхова компанія

Саламандра, м. Полтава

2. Управління поліції охорони в Черкаській області, м. Черкаси

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні першого відповідача:

Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні другого відповідача:

1. ОСОБА_1 , м. Черкаси

2. Головного управління Державної казначейської служби України

у Черкаській області, м. Черкаси

про стягнення 69 057 грн. 39 коп. суми страхового відшкодування

та 186 322 грн. 79 коп. майнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Євротранслогістика до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра та Управління поліції охорони в Черкаській області про стягнення з приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра 131 221 грн. 19 коп. суми страхового відшкодування та стягнення з Управління поліції охорони в Черкаській області 239 718 грн. 45 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 20 хв. 21 січня 2025 року.

Залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні першого відповідача.

Залучено ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні другого відповідача.

20 січня 2025 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра на користь позивача 131 221 грн. 19 коп. суми страхового відшкодування та з Державного бюджету України 239 718 грн. 45 коп. майнової шкоди.

Ухвалою суду від 21 січня 2025 року заяву позивача про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Відкладено підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 11 лютого 2025 року.

11 лютого 2025 року від першого відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору зі справи № 917/943/24.

В обґрунтування поданого клопотання перший відповідач вказував, що рішенням Правління Національного банку України №166-рш від 14 травня 2024 року Про застосування до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг прийнято рішення про відкликання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг з 14 травня 2024 року.

Рішенням Правління Національного банку України №167-рш від 14 травня 2024 року Про призначення тимчасової адміністрації в приватному акціонерному товаристві Страхова компанія Саламандра та відсторонення органів управління приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра призначено тимчасову адміністрацію.

24 червня 2024 року відкрито провадження у справі №917/943/24 за позовом Національного банку України до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра про ліквідацію страховика.

Рішенням Правління Національного банку України №273-рш від 25 липня 2024 року Про дострокове припинення повноважень тимчасового адміністратора приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра та внесення зміни до рішення Правління Національного банку України від 14 травня 2024 року №167-рш призначено тимчасовим адміністратором Страховика ОСОБА_2 .

Таким чином, приватне акціонерне товариство СК Саламандра, з 15 травня 2024 року, в силу ч.5 ст.123 Закону України Про страхування №1909-IX набуло спеціального правового статусу, який зобов`язує суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №917/943/24.

Позивач проти клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі заперечував з підстав викладених у письмовій заяві та вказував, що останній у клопотанні не довів яким чином провадження у справі №917/943/24 про ліквідацію приватного акціонерного товариства СК Саламандра перешкоджає розгляду даної справи, не довів що існує саме об`єктивна неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №917/943/24. Можлива в майбутньому ліквідація відповідача приватного акціонерного товариства СК Саламандра не позбавляє суд можливості розглянути даний спір та вирішити його по суті, оскільки на даний час перший відповідач не ліквідований і має господарсько-процесуальну правоздатність та дієздатність.

11 лютого 2025 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра на користь позивача 69 057 грн. 39 коп. суми страхового відшкодування та з Державного бюджету України 186 322 грн. 79 коп. майнової шкоди.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд прийняв заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду, оголосив перерву в судовому засіданні до 11 год. 30 хв. 11 березня 2025 року та продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11 березня 2025 року, суд поновив першому відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позов.

Водночас, клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі суд залишив без задоволення.

Також ухвалою суду від 11 березня 2025 року було відкладено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 03 квітня 2025 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні другого відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 03 квітня 2025 року, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 30 хв. 29 квітня 2025 року.

В судовому засіданні, що відбулося 29 квітня 2025 року суд оголосив перерву до 12 год. 00 хв. 15 травня 2025 року.

В судовому засіданні, що відбулося 15 травня 2025 року суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 18 червня 2025 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18 червня 2025 року, суд задовольнив клопотання першого відповідача та відклав розгляд справи по суті 11 год. 00 хв. 03 липня 2025 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник першого відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві та зазначав, що приватне акціонерне товариство СК Саламандра виконало свої зобов`язання в повному обсязі, здійснивши страхове відшкодування відповідно до чинного законодавства та на підставі професійної експертної оцінки.

Враховуючи, що страхова компанія здійснила виплату на підставі професійної експертної оцінки та з дотриманням всіх нормативних вимог щодо розрахунку відшкодування, вимоги позивача про додаткове відшкодування є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Страхова компанія наголошувала, що ключове питання у справі стосується розрахунку страхового відшкодування з урахуванням зносу транспортного засобу.

Імперативна норма статті 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (чинне на момент вчинення правопорушення) чітко встановлює, що при пошкодженні транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законодавством порядку.

Позивач, посилаючись на практику Верховного Суду, намагається отримати компенсацію без урахування зносу, що значно перевищує реальну вартість пошкоджень.

Оцінювач у Звіті №А02-47 від 18 квітня 2024 року зазначає, що визначення необхідних ремонтних операцій з відновлення досліджуваного пошкодженого КТЗ та окремих його складових частин проводиться, виходячи з характеру і обсягу наявних пошкоджень, на підставі нормативних даних щодо ремонтних технологій і вимог до ремонту, які передбачені виробником КТЗ для відновлення автомобілів в умовах і у програмному комплексі AUDATEX.

Однак у Звіті №А02-47 від 18 квітня 2024 року відсутні будь-які документальні підтвердження використання саме цього програмного комплексу, зокрема інформація про його версію, вихідні параметри розрахунку, джерела отриманих даних, деталізацію обґрунтування вартості робіт та запасних частин.

Згідно з п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ повинна здійснюватися з урахуванням технічного стану, умов експлуатації, нормативних даних щодо технологій ремонту та вимог виробника.

Пункт 4.2 Методики визначає, що всі процедури оцінки мають відповідати встановленим методам.

Відсутність таких даних у Звіті №А02-47 ставить під сумнів його достовірність і відповідність вимогам законодавства.

Відповідно до Методики, при проведенні автотоварознавчої експертизи експерт повинен дотримуватися принципів об`єктивності, повноти і всебічності дослідження.

Відсутність у звіті необхідних розрахунків та підтверджень використання спеціалізованого програмного забезпечення свідчить про порушення цих принципів.

Оскільки звіт не містить належного підтвердження застосування акредитованого програмного забезпечення та відповідної методології розрахунку, він не відповідає критеріям належності та допустимості доказів у господарському судочинстві.

Таким чином, звіт не відповідає вимогам чинного законодавства щодо оформлення експертних висновків, порушує принципи проведення експертного дослідження та не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Натомість, приватне акціонерне товариство СК Саламандра має власний звіт за №667, складений з дотриманням усіх вимог Методики та з використанням спеціалізованого програмного забезпечення, який просить врахувати при вирішенні даного спору як належний та допустимий доказ.

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу MERCERON, державний номерний знак НОМЕР_1 , є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відзиві на позовну заяву другий відповідач зазначав, що суб`єктом з відшкодування завданої бездіяльністю органом державної влади шкоди є держава і відшкодування такої шкоди повинно здійснюватися за рахунок державного бюджету.

Згідно правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року по справі №6-99цс17 у справах про відшкодування шкоди, завданої зокрема незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відповідачами можуть бути відповідні органи державної влади та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Аналогічні правові позиції також викладені в постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року по справі №922/4353/16 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року по справі №920/715/17.

Крім цього, Конституційний Суд України в своєму рішенні №12-рп/2001 від 03 жовтня 2001 року у справі №1-36/2001 зазначив, що не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади та їх посадових осіб за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів державної влади.

Водночас, службовий автомобіль марки ВАЗ-212140 державний номерний знак НОМЕР_2 є рухомим майном, який належить на праві власності державі Україна, а другий відповідач є володільцем цього державного майна і користується ним на праві оперативного управління.

Тобто, власником цього автомобіля є держава Україна в особі Національної поліції України, а другий відповідач володіє цим автомобілем на праві оперативного управління.

З огляду на положення статей 22, 170, 174, 1173, 1174, 1194 ЦК України та частини 2 статті 25 Бюджетного кодексу України, другий відповідач зазначав, що у випадку задоволення судом позовних вимог позивача про необхідність стягнення частки спричиненої шкоди понад суму страхового відшкодування, сума такої шкоди підлягає стягненню на його користь саме з Державного бюджету України шляхом списання відповідної суми коштів Державною казначейською службою України з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень (а не з другого відповідача).

До огляду пошкоджених транспортних засобів, проведених оцінювачем 06 лютого 2024 року другий відповідач не викликався та не був проінформований про час та місце проведення.

Додані позивачем до позову звіти про оцінку майна не є висновком експерта (експертизою) і взагалі не містять визначеного розміру завданої майну (ТЗ) позивача шкоди, а лише визначають оцінену наперед орієнтовну вартість відновлюваного ремонту. Ці документи, на думку другого відповідача є неналежними доказами.

У разі якщо, на момент звернення позивача до суду, пошкоджені у ДТП автомобіль DAF державний номерний знак НОМЕР_3 та напівпричіп MERCERON, державний номерний знак НОМЕР_1 були відновлені позивачем, то відшкодуванню підлягає не оцінена ним шкода, а розмір фактичних витрат позивача на відновлення пошкоджених автомобіля і напівпричепа.

Аналогічних правових позицій дійшов Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх рішеннях від 29 квітня 2015 року по справі № 6- 9159св15 та від 04 лютого 2015 року по справі № 6-18604св1.

Позивач не надав доказів, що підтверджують розміру фактичних витрат на відновлення транспортних засобів.

Враховуючи вищенаведене, другий відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог заявлених до Управління поліції охорони в Черкаській області відмовити повністю.

У своїх письмових поясненнях третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 була застрахована у приватному акціонерному товаристві Страхова компанія Саламандра за полісом ЕР 218018807.

Таким чином, у деліктному зобов`язані зобов`язуючими суб`єктами, яке виникло внаслідок ДТП є винна особа (безпосередній заподіювач шкоди) та його страхова компанія - приватне акціонерне товариства Страхова компанія Саламандра у межах ліміту відповідальності 160 000 грн.00 коп.

Водночас третя особа вказувала, що у Моторного (транспортного) страхового бюро України відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду за страховика, який не визнаний банкрутом.

Власник пошкодженого транспортного засобу в порядку ст. 33 та 35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів звернувся до страховика з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Після повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було направлено на огляд аварійного комісара та після погодження дати та часу проведення огляду аварійним комісаром було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу.

На виконання вимог приписів законодавства пошкоджений транспортний засіб Мерсерон, державний номерний знак НОМЕР_1 було оглянуто та складено звіт.

Відповідно до звіту складеного на замовлення МТСБУ, встановлено вартість матеріального збитку завданого транспортного засобу Мерсерон, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент настання страхового випадку - 34 534 грн. 57 коп. з ПДВ.

02 липня 2024 року позивач звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування та зазначив про узгодження суми страхового відшкодування.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Позивач та відповідач досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування та на виконання вимог Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та заяви було сплачено 28 778 грн. 81 коп. без ПДВ за транспортний засіб Мерсерон, державний номерий знак НОМЕР_1 .

Таким чином, між страховиком та потерпілою особою було узгоджено суму страхового відшкодування, а позивач разом з тим почав діяти суперечливо.

Отже, вимога позивача про стягнення коштів зі страховика суперечить Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з досягненням згоди щодо розміру страхового відшкодування за пошкоджений причіп.

Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області (третя особа) у своїх поясненнях вказувало, що вартість відновлювального ремонту, яка оцінено фізичною особою-підприємцем Старинцем Миколою Васильовичем в сумі 399 718 грн. 45 коп. згідно звіту від 18 квітня 2024 року №А02-46 не є доказом наявності майнової шкоди, оскільки зазначений суб`єкт господарювання не є експертом.

Позивач отримав страхове відшкодування від МТСБУ в розмірі 28 778 грн. 81 коп. згідно рішення у справі №108691 на підставі наказу від 14 жовтня 2024 року №3.1/20190.

Зазначене рішення МТСБУ позивачем в судовому порядку не оскаржувалось.

Головне управління вважає, що відсутні підстави для стягнення частини страхового відшкодування з Державного бюджету України, оскільки ліміт відповідальності страховика в розмірі 160 000 грн. 00 коп. не перевищено.

Крім того Головне управління вважає, що належним захистом порушеного права позивача у разі задоволення судом його позовних вимог, буде стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача визначеної судом суми шкоди, а не стягнення зазначеної шкоди з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

В судовому засіданні, яке відбулося 03 липня 2025 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1506/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника першого відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2024 року о 09 год. 47 хв. на 16 км а/д Золотоноша-Благодатне водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-212140, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить Управлінню поліції охорони в Черкаській області, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем DAF, державний номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом MERCERON, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби, що належать товариству з обмеженою відповідальністю Євротранслогістика, отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Вказані обставини встановлені постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року у справі №695/585/24.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року зі справи №695/585/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.

Згідно ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач вказував, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу DAF, державний номерний знак НОМЕР_3 згідно звіту №А02-46 від 18 квітня 2024 року, складеного фізичною особою - підприємцем Старинець Миколою Васильовичем, становить 240 961 грн. 98 коп. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 77 830 грн. 24 коп.).

Вартість відновлювального ремонту КТЗ MERCERON, державний номерний знак НОМЕР_1 згідно звіту №А02-47 від 18 квітня 2024 року, складеного фізичною особою - підприємцем Старинець Миколою Васильовичем, становить 158 756 грн. 47 коп. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 103 200 грн. 43 коп.).

Фактичні витрати на ремонт вказаних транспортних засобів, згідно довідки ТОВ Компанія Технопартс, склали: сідловий тягач марки DAF XF 105.460 державний номерий знак НОМЕР_3 187 566 грн. 32 коп., напівпричіп марки MERCERON М-343SM державний номерний знак НОМЕР_1 158 756 грн. 47 коп.

Загальний розмір шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, що сталась 02 лютого 2024 року (по фактичним витратам), становить 346 322 грн. 79 коп. (187 566 грн. 32 коп. + 158 756 грн. 47 коп.), а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 181 030 грн. 67 коп. (77 830 грн. 24 коп. + 103 200грн. 43коп.).

Ліміт відповідальності страховика складає 160 000 грн. 00 коп.

Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено страхове відшкодування: до подання позову в сумі 28 778 грн. 81 коп. (15 жовтня 2024 року) та після подання позову в сумі 62 163 грн. 08 коп. (05 лютого 2025 року).

З урахуванням вищенаведеного позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд стягнути з першого відповідача на користь позивача 69 057 грн. 39 коп. страхового відшкодування, а також стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 186 322 грн. 79 коп. майнової шкоди.

Судом встановлено, що на момент виникнення ДТП (02 лютого 2024 року) службовий автомобіль марки ВАЗ-212140 державний номерний знак НОМЕР_2 перебував на балансі Управління поліції охорони в Черкаській області.

У листі Управління поліції охорони в Черкаській області від 13 листопада 2024 року за №76/С/43/03-2024 вказано, що наказом №120 о/с від 09 квітня 2021 ОСОБА_1 призначено водієм автотранспортних засобів взводу з фізичної безпеки Батальйону Управління поліції охорони в Черкаській області з 12 квітня 2021 року.

Наказом №66 від 12 січня 2023 року ОСОБА_1 , водій автотранспортних засобів взводу Титан Батальйону Управління поліції охорони в Черкаській області, закріплений за автомобілем ВАЗ 212140 державний номерний знак НОМЕР_2 та керував ним 02 лютого 2024 року відповідно до дорожнього листа №21 на лютий 2024 року.

Наказом №316 о/с від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів взводу Титан Батальйону Управління поліції охорони в Черкаській області звільнено згідно ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Власником колісного транспортного засобу (КТЗ) марки DAF XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_3 та колісного транспортного засобу (КТЗ) марки MERCERON М-343SM державний номерний знак НОМЕР_1 є товариство з обмеженою відповідальністю Євротранслогістика, що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.14, т. 1).

Згідно полісу №218018807 (а.с.134, т. 1) страховиком (приватним акціонерним товариством Страхова компанія Саламандра) було застраховано транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 212140 державний номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску страхувальника (Управління поліції охорони в Черкаській області).

Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 160 000 грн. 00 коп.

Строк дії договору з 24 грудня 2023 року по 23 грудня 2024 року.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У частині першій статті 1174 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірних дій цього органу, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України (аналогічна правова позиція наведена у пункті 5.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 2.1 статті 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 ЗаконуУкраїни Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 33.1. п.п. 33.1.4. ст. 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Позивач 05 лютого 2024 року звернувся до страховика - приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку (а.с. 11, т. 1).

Відповідно до п. 33.3. ст. 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально (п. 33-1.1 ст. 33-1 вищевказаного Закону).

Згідно п. 34.1 ст. 34 зазначеного Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 ст. 34 зазначеного вище Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що пошкоджені транспортні засоби було оглянуто та складено відповідні звіти.

Відповідно до звіту №667 від 13 березня 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного на замовлення МТСБУ, встановлено вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу MERCERON М-343SM державний номерний знак НОМЕР_1 на момент настання страхового випадку - 34 534 грн. 57 коп., включаючи ПДВ 5 755грн. 76 коп.). Тобто, без ПДВ розмір збитків становив 28 778 грн. 81 коп.

Відповідно до звіту №1621 від 27 січня 2025 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного на замовлення першого відповідача, встановлено вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_3 на момент настання страхового випадку - 74 596 грн. 56 коп., з урахуванням ПДВ, а без ПДВ 62 163 грн. 80 коп.

Згідно ст. 35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах а-ґ цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

02 липня 2024 року (а.с. 136, т. 1) позивач звернувся до страховика - приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра з заявою про страхове відшкодування №0050463.02.24/1, в якій просив здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 лютого 2024 року.

Належне відшкодування узгоджене в сумі 28 778 грн. 81 коп.

Також 02 липня 2024 року позивач звернувся до страховика - приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра з заявою про страхове відшкодування №0050463.02.24/2, в якій просив здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 лютого 2024 року.

Належне відшкодування узгоджене в сумі 52 093 грн. 64 коп.

Водночас, позивач у своїй позовній заяві вказував, що 02 липня 2024 року позивачем були подані заяви про страхове відшкодування № 0050463.02.24/1 та №0050463.02.24/1. Однак у вказаних заявах були допущені помилки в розмірах сум відшкодування (замість 77 830 грн. 24 коп. помилково зазначено 52 093 грн. 64 коп., замість 103 200 грн. 43 коп. зазначено 28 778 грн. 81 коп.). У зв`язку з цим позивач листом від 02 жовтня 2024 року відкликав подані раніше заяви про страхове відшкодування №0050463.02.24/1 та №0050463.02.24/1 від 02 липня 2024 року і направив відповідачу приватному акціонерному товариству СК Саламандра нові заяви про страхове відшкодування.

Вказаний лист разом із заявами про страхове відшкодування було направлено 02 жовтня 2024 року цінним поштовим відправленням з описом вкладення №077, яке вручено страховику 16 жовтня 2024 року.

Однак, як зазначав позивач страхове відшкодування страховиком не сплачено.

Натомість 15 жовтня 2024 року на рахунок позивача надійшли кошти від Моторного (транспортного) страхового бюро України в сумі 28 778 грн. 81 коп. з призначенням платежу Виплата по справi №108691, згiдно наказу №3.1/20190 вiд 14 жовтня 2024року, транспортного засобу, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що згідно страхового акту №0050463.02.24/1, затвердженого начальником врегулювання збитків приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра від 23 вересня 2024 року розмір страхового відшкодування за згодою сторін становить 28 778 грн. 81 коп.

Розмір матеріального збитку розраховувався на підставі заяви від 02 липня 2024 року (а.с. 137, т. 1).

У листі-відповіді від 13 листопада 2024 року за №3-01б/48605 (а.с. 63, т. 1) на адвокатський запит, Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що з урахуванням рішення Національного банку України щодо анулювання приватного акціонерного товариства СК Саламандра всіх ліцензій, призначення тимчасової адміністрації та відсторонення органів управління приватного акціонерного товариства СК Саламандра від управління компанією з введенням мораторію на виконання зобов`язань страховика, з метою захисту споживачів фінансових послуг за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені приватним акціонерним товариство СК Саламандра, МТСБУ добровільно прийняло на себе зобов`язання за рахунок коштів, запозичених із фонду фінансування МТСБУ, здійснювати страхові виплати за такими договорами страхування на підставі рішень (страхових актів) приватного акціонерного товариства СК Саламандра.

Згідно довідки №1 від 11 жовтня 2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Моторного (транспортного) страхового бюро України товариство з обмеженою відповідальністю Євротранслогістика має право на відшкодування шкоди завданої причепу вантажному державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 28 778 грн. 81 коп. (а.с. 135 зворот, т. 1).

Моторним (транспортним) страховим бюро України було прийнято наказ №3.1/201190 від 14 жовтня 2024 року про виплату ТОВ Євротранслогістика 28 778 грн. 81 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 135, т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було сплачено позивачу 28 778 грн. 81 коп. згідно наказу №3.1/201190 від 14 жовтня 2024 року, що підтверджується копією платіжної інструкції №940885 від 15 жовтня 2024 року (а.с. 44, т. 1).

Згідно страхового акту №0050463.02.24/2, затвердженого начальником відділу врегулювання збитків приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра від 27 січня 2025 року розмір страхового відшкодування за згодою сторін становить 62 163 грн. 80 коп.

Розмір матеріального збитку розраховувався на підставі звіту №1621 від 27 січня 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було сплачено позивачу 62 163 грн. 88 коп. згідно наказу №3.1/3312 від 04 лютого 2025 року, що підтверджується копією платіжної інструкції №855452 від 05 лютого 2025 року (а.с. 238, т. 1).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріали справи не містять доказів того, що за результатами проведеного огляду пошкодженого майна потерпілий наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вже зазначалося вище, в своїх первинних заявах від 02 липня 2024 року про страхове відшкодування №0050463.02.24/1 та №0050463.02.24/2 позивач зазначав, що належне відшкодування узгоджене в сумі 28 778 грн. 81 коп. та в сумі 52 093 грн. 64 коп. відповідно, а ст. 35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає, що заява страховику для отримання страхового відшкодування подається протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Суд вважає, що страхувальник має право відмовитися від отримання страхового відшкодування в будь-який час.

Водночас, відкликання своєчасно поданої заяви (заяв) листом, в даному випадку через три місяці (02 жовтня 2024 року), не надає страхувальнику права на подання нової заяви (заяв) для отримання страхового відшкодування в іншому розмірі як узгодженого після закінчення 30 денного терміну з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 грудня 2023 року зі справи № 759/28079/21 зазначив, що доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В підписаному ОСОБА_1 узгодженні зазначено, що воно складено у відповідності до вимог пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, а узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими. Тобто, за змістом вказаного узгодження ОСОБА_1, діючи добровільно, на власний розсуд погодилась із розміром страхового відшкодування ПАТ «НАСК ОРАНТА в сумі 120 000 грн та правовими наслідками такої виплати, а заявлена в подальшому вимога до страхової компанії суперечить як попередній поведінці ОСОБА_1 , так і засадам розумності та диспозитивності. Відомостей про те, що ОСОБА_1 підписала вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали розглядуваної справи не містять.

Тобто, Верховний Суд вказав, що після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком вважаються припиненими.

Крім того, судом враховано, що позивач обґрунтовує свої вимоги щодо вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу MERCERON, державний номерний знак НОМЕР_1 , посилаючись на звіт №А02-47 від 18 квітня 2024 року, складений фізичною особою підприємцем Старинець Миколою Васильовичем, а вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу DAF, державний номерний знак НОМЕР_3 посилаючись на звіт №А02-46 від 18 квітня 2024 року також складеного фізичною особою - підприємцем Старинець Миколою Васильовичем.

Водночас, судом враховано, що згідно з положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №358 від 12 травня 2021 року (далі Методика), визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу має здійснюватися з використанням програмних комплексів AUDATEX, DAT, EUROTAX або інших, що містять офіційні дані виробників транспортних засобів щодо технологій ремонту та вартості запасних частин.

Оцінювач у звітах від 18 квітня 2024 року зазначав, що визначення необхідних ремонтних операцій з відновлення досліджуваного пошкодженого КТЗ та окремих його складових частин проводиться, виходячи з характеру і обсягу наявних пошкоджень, на підставі нормативних даних щодо ремонтних технологій і вимог до ремонту, які передбачені виробником КТЗ для відновлення автомобілів в умовах і у програмному комплексі AUDATEX.

Водночас, у наведених звітах відсутні будь-які документальні підтвердження використання саме цього програмного комплексу, зокрема інформації про його версію, вихідні параметри розрахунку, джерела отриманих даних, деталізацію обґрунтування вартості робіт та запасних частин.

Згідно з п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ повинна здійснюватися з урахуванням технічного стану, умов експлуатації, нормативних даних щодо технологій ремонту та вимог виробника.

Пункт 4.2 Методики визначає, що всі процедури оцінки мають відповідати встановленим методам.

Відповідно до Методики, при проведенні автотоварознавчої експертизи експерт повинен дотримуватися принципів об`єктивності, повноти і всебічності дослідження.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звіти за №А02-46 та №А02-47 від 18 квітня 2024 та року не містять належного підтвердження застосування акредитованого програмного забезпечення та відповідної методології розрахунку.

Отже, суд не приймає відповідні докази до уваги, як неналежні.

Оскільки після відповідної сплати зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими, то підстав для задоволення позову немає.

Позивач на відновлення пошкодженого напівпричіпа поніс витрати в розмірі 50 000 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 243).

Інших доказів, що підтверджують фактичні витрат позивача на відновлення транспортних засобів матеріали справи не містять.

В зв`язку з чим в позові суд відмовляє повністю.

При цьому судом було також враховано, що оскільки позивач зменшив свої позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення 62 163 грн. 88 коп. страхового відшкодування немає, оскільки ці вимоги вже не були предметом розгляду.

Інші доводи сторін не спростовують вищенаведеного висновку суду та не впливають на результати розгляду даного спору.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 11 липня 2025 року.

Суддя А.В.Васянович