ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2214/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Фізкультурно-оздоровчого закладу «Плавальний басейн «Купава» Броварської міської ради Броварського району Київської області (07402, Київська обл., Броварський р-н., місто Бровари, вул. Шевченка, будинок 10, код 24218689) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Розгонюк Юлії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 48785,88 грн боргу за договором від 01.11.2021 р. з балансоутримувачем про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю

ВСТАНОВИВ:

Фізкультурно-оздоровчий заклад «Плавальний басейн «Купава» Броварської міської ради Броварського району Київської області звернувся до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Розгонюк Юлії Миколаївни 48785,88 грн боргу за договором від 01.11.2021 р. з балансоутримувачем про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

В заяві про видачу судового наказу як місцезнаходження заявника вказано: 07402, м. Бровари, вул. Шевченка, 10. Проте, як вбачається з відомостей, що містяться у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізкультурно-оздоровчого закладу «Плавальний басейн «Купава» Броварської міської ради Броварського району Київської області є: 07402, Київська обл., Броварський р-н., місто Бровари, вул. Шевченка, будинок 10.

Отже заявником при поданні до суду заяви про видачу судового наказу зазначено неповну адресу заявника.

Крім того, в заяві про видачу судового наказу як місцезнаходження боржника вказано: м. Бровари, вул. Академіка Богомольця, 39. Проте, як вбачається з відомостей, що містяться у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Розгонюк Юлії Миколаївни є: АДРЕСА_1 .

Отже заявником при поданні до суду заяви про видачу судового наказу зазначено неповну адресу боржника.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 4 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

У заяві про видачу судового наказу заявник взагалі не зазначає, які послуги він надав боржнику, в якій кількості та за який період.

Також, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник умови п. 2.2.3. договору не виконав, виставлені йому рахунки не сплатив, проте заявником взагалі не зазначено коли та яким чином він виставляв боржнику вказані рахунки, їх кількість та суму, а також не зазначив, коли настав строк оплати вказаних рахунків і з якого моменту боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати рахунків.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 4 ч. 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що боржник умови п. 2.2.3. договору не виконав, виставлені йому рахунки не сплатив, однак доказів виставлення вказаних рахунків заявником не надано.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що внаслідок порушення боржником умов договору щодо оплати та досудового врегулювання спору, заявник на адресу боржника направив претензію щодо погашення заборгованості, однак доказів направлення вказаної претензії заявником не надано.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України

постановив:

Відмовити Фізкультурно-оздоровчому закладу «Плавальний басейн «Купава» Броварської міської ради Броварського району Київської області у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Розгонюк Юлії Миколаївни 48785,88 грн боргу за договором від 01.11.2021 р. з балансоутримувачем про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева