РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2025Справа № 910/5585/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОЛЕО" (49041, просп. Праці, буд.14, м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (01024,вул. Банкова, буд.2, м. Київ, )

про стягнення коштів у розмірі 203 444,95 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОЛЕО" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 203 444,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки нафтопродуктів №10/24-83 від 03.10.24 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 170 000,00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 151,62 грн 3% річних, 21 899,88 грн пені та 11 393,46 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5585/25, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Вказана ухвала суду від 14.05.2025 була направлена сторонам та ними отримана 15.05.2025, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОЛЕО» (далі за текстом - «Постачальник» або «Позивач») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОЛІМПІКС» (далі за текстом - «Покупець» або «Відповідач») був укладений Договір поставки нафтопродуктів № 10/24-83 (далі за текстом - «Договір»).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти й оплатити нафтопродукти (далі - Товар) в порядку та на умовах передбачених Договором.

На підставі пункту 2.4 Договору оплата покупцем вартості товару за цінами, вказаними в рахунку-фактурі, свідчить про беззастережну згоду покупця з цінами, зазначеними у відповідному рахунку-фактурі.

Згідно з пунктом 2.5 Договору загальна вартість (сума) Договору відповідає загальній кількості оплаченого та отриманого покупцем товару протягом всього строку дії Договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору сторони погодили можливість залучення третіх осіб з метою забезпечення надання послуг з транспортування (доставки) товару. Якщо постачальник залучає суб`єкта господарювання, який здійснює транспортування (доставку) товару, постачальник самостійно сплачує послуги з транспортування (доставки), при цьому товар постачається покупцеві з урахуванням вартості транспортування (доставки).

Відповідно до пункту 3.4. Договору зобов`язання Постачальника по поставці Товару вважається виконаними, право власності на Товар і ризики по його втраті (псування) переходять від Постачальника до Покупця:

а) при поставці Товару в умовах EXW (незалежно від місця передачі Товару) -з моменту підписання між Сторонами Акту приймання - передачі Товару;

б) при поставці Товару в умовах FCA та/або CPT (незалежно від місця передачі Товару, станції або пункту призначення) - з дати штемпеля станції або пункту відправлення у залізничній або товарно-транспортній накладній про прийняття Товару залізницею/автотранспортом до перевезення відповідно;

в) при поставці Товару на умовах DDP (вказано станція або пункт призначення) - з моменту передачі Товару у розпорядження Покупця у місці поставки, що підтверджується відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними ( або в акті приймання-передачі).

Згідно з пунктом 3.8 Договору постачальник зобов`язується повідомити покупця про факт поставки товару (крім поставок товару на умовах EXW), шляхом відправлення покупцю повідомлення електронною поштою, що містить інформацію про кількість поставленого товару.

Відповідно до пункту 3.9 Договору постачальник зобов`язується здійснювати поставку товару протягом трьох календарних днів з моменту отримання 100% попередньої оплати партії товару, якщо інше не передбачено умовами Договору та додаткової угоди до Договору. У випадку поставки на умовах FCA - станція або пункт відправлення, якщо транспортування організовується покупцем, поставка здійснюється по факту надання транспортного засобу під завантаження.

На підставі пункту 3.10 Договору постачальник зобов`язаний разом з товаром надати покупцеві товарно-транспортні накладні та видаткові накладні, оформлені згідно вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 4.3 Договору покупець зобов`язаний прийняти поставлений постачальником товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання товару. Покупець не може відмовитись від приймання товару.

Згідно з пунктом 4.4 Договору за результатами поставки товару сторонами підписується видаткова накладна, а також, за домовленістю сторін, може складатися акт прийому-передачі. Обов`язок по складанню актів прийому-передачі товару/виписки видаткових накладних покладається на постачальника. Акт прийому-передачі товару оформлюється на підставі даних про кількість товару, зазначених у відповідному додатку та/або рахунку та залізничних або товарно-транспортних накладних.

Згідно з пунктом 5.1 Договору покупець зобов`язується оплатити товар (партію товару) за рахунком-фактурою протягом трьох днів з дати отримання рахунку, якщо інше не передбачене в додатковій угоді до Договору.

Відповідно до пункту 5.2 Договору за погодженням сторін оплата товару за Договором може проводитись в будь-якій формі розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з пунктом 5.3 Договору право власності на товар і ризик випадкової загибелі товару переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару, незалежно від термінів здійснення оплати.

Відповідно до пункту 5.4 Договору датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з пунктом 8.1 Договору Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 8.3 Договору Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і проставлення печаток сторін та діє до кінця календарного року, у якому було підписано Договір.

Згідно з пунктом 8.4 Договору Договір може бути укладеним шляхом обміну в електронному вигляді підписаним сторонами відсканованим екземпляром з проставленням печаток, який матиме силу оригіналу до обміну сторонами оригіналами.

Відповідно до пункту 8.5 Договору Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі сторін не надійшло письмового повідомлення про бажання припинити договірні відносини. Договір може бути змінений тільки за згодою сторін, шляхом підписання доповнення до Договору. Усі зміни і доповнення до Договору вважаються дійсними, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов Договору, Позивач у період з 04 жовтня 2024 року по 16 жовтня 2024 року, по видатковим накладним, копії яких містяться в матеріалах справи, здійснив поставку товару Відповідачу на загальну суму 685 849,50 грн.

Зазначені видаткові накладні містять електронні підписи сторін Договору.

Відповідачем частково здійснено оплату за поставлений Позивачем товару у розмірі 485 849,50 грн., що підтверджується доданими до позову платіжними інструкціями № 3507 від 04 жовтня 2024 року, № 3515 від 09 жовтня 2024 року, № 3521 від 17 жовтня 2024 року, № 3525 від 17 жовтня 2024 року.

Однак станом на час розгляду справи Відповідач так й не здійснив оплату за весь поставлений товар згідно наданих рахунків.

Таким чином, на даний час загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за товар складає 170 000,00 грн

Як убачається із правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, характерні для договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів оплати заборгованості в сумі 170 000,00 грн Відповідач не надав, контррозрахунок суми заборгованості в матеріалах справи відсутній.

З урахуванням вищевикладеного, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Газолео» докази на підтвердження заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Олімпікс» у сумі 170 000 грн є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 21 899,88 грн, інфляційні втрати в сумі 11 393,46 грн та 3%річних у сумі 151,62 гривень.

З приводу нарахування пені суд указує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 6.2 Договору у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором і відповідними додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ураховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, про її задоволення в сумі 21 899,88 гривень.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ураховуючи вищевикладене, позивачем інфляційні втрати ти 3% річних розраховані правильно.

Таким чином, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Газолео» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЛЕО» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (01024,вул. Банкова, буд.2, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОЛЕО" (49041, просп. Праці, буд.14, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., ) 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 151 (сто п`ятдесят одну) грн 62 коп 3% річних, 11 393 (одинадцять тисяч триста дев`яносто три) грн 46 коп інфляційних втрат, 21 899 (двадцять одну тисячу вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 88 коп пені, та 2 440 (дві тисячі чотириста сорок) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили..

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.07.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА