РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025Справа № 910/6116/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біс Агро Груп" Івано-Франківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Граніт Інвест" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 4993391,52 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Григоряк М.С.

Представники:

від позивача: Калашніков А.Б.,

від відповідача: Лисюк Я.Ю.

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біс Агро Груп" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем були укладені договори поставки №№ 07-12/23 від 7 грудня 2023 р., 10-01-25 від 10 січня 2025 р., згідно з якими він зобов`язався передати відповідачу товар, а останній - прийняти та оплатити його вартість.

На виконання умов договору № 07-12/23 від 7 грудня 2023 р. він передав відповідачу товар загальною вартістю 6082450,94 грн., частину з якого той повернув та оплатив у розмірі 3757125,64 грн., заборгувавши йому 2325325,30 грн.

На виконання умов договору № 10-01-25 від 10 січня 2025 р. він передав відповідачу товар загальною вартістю 2469712,90 грн., який той не оплатив, заборгувавши йому 2469712,90 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 4795038,20 грн. боргу (2325325,30+2469712,90 грн), 198353,32 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення за договором № 07-12/23, а також понесені ним по справі судові витрати.

У процесі розгляду справи 21 липня 2025 р. позивач подав заяву про закриття провадження, посилаючись на часткову сплату відповідачем заявленої до стягнення суми боргу за договором № 07-12/23 від 7 грудня 2023 р. у розмірі 1500000 грн. після звернення в суд з указаним позовом, в іншій частині позов підтримав.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у зміненому вигляді.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог.

Вказував, що згідно з умовами договорів поставки сторони погодили початок перебігу строку на оплату поставленого товару 15 календарних днів (за договором № 10-01-25) та 30 календарних днів (за договором № 07-12/23) з моменту настання одночасно трьох обставин, а саме: отримання товару покупцем, підписання видаткової накладної та виставлення постачальником рахунку-фактури. Оскільки позивач не надав йому рахунків-фактур на оплату товару за договорами поставки, то він не прострочив виконання грошового зобов`язання за договорами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 1500000 грн. боргу слід закрити, позов в іншій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі були укладені договори поставки №№ 07-12/23 від 7 грудня 2023 р., 10-01-25 від 10 січня 2025 р., згідно з якими позивач зобов`язався передати відповідачу товар, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість на умовах договору.

Згідно п. 2.2. договору № 07-12/23 розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються у строк до 15 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, підписання видаткових накладних та виставлення постачальником рахунку-фактури.

Згідно п. 2.2. договору № 10-01-25 розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються у строк до 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, підписання видаткових накладних та виставлення постачальником рахунку-фактури.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних договорів.

Поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ 29 від 26 серпня 2024 р., 30 від 28 серпня 2024 р., 39 від 17 грудня 2024 р., товарно-транспортними накладними №№ Р29 від 26 серпня 2024 р., Р30 від 28 серпня 2024 р., Р39 від 17 грудня 2024 р., посвідченнями про якість №№ 03-260824, 04-260824 від 26 серпня 2024 р., 01-280824, 02-280824 від 28 серпня 2024 р., 01-171224, 02-171224 від 17 грудня 2024 р., стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за договором № 07-12/23 вартістю 6082450,94 грн., а також оплати останнім одержаного товару та повернення ним товару позивачу у розмірі та вартістю 3757125,64 грн.

Тими ж поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи видатковою накладною № 1 від 13 січня 2025 р., посвідченням про якість № 01-130125 від 13 січня 2024 р., товарно-транспортною накладною № Р01 від 13 січня 2025 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за договором № 10-01-25 вартістю 2469712,90 грн., а також часткової оплати відповідачем цього товару у розмірі 1500000 грн. після звернення позивача в суд з цим позовом.

Оскільки частина заявленої до стягнення суми боргу відповідачем сплачена після звернення позивача в суд з указаним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в частині вимог про стягнення 1500000 грн. боргу відповідно до вимог п. п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Доказів належної оплати за договорами №№ 07-12/23 від 7 грудня 2023 р., 10-01-25 від 10 січня 2025 р. суду не надано.

Доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку оплатити товар у зв`язку із невиставленням йому рахунків-фактур на оплату є необґрунтованими та безпідставними.

Рахунок або рахунок-фактура за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Інформація ж про платника та одержувача коштів зазначені в договорах №№ 07-12/23 від 7 грудня 2023 р., 10-01-25 від 10 січня 2025 р. та видаткових накладних.

Також хоча в договорах й зазначено, що оплата здійснюється у строк до 15/30 календарних днів з моменту виставлення у т.ч. постачальником рахунку-фактури, однак за змістом статті 692 ЦК України така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується з моменту поставки товару.

Поведінка ж відповідача, який заперечуючи проти настання строку виконання спірних зобов`язань через неодержання рахунків-фактур самостійно здійснює їх часткове виконання, є суперечливою, свідчить про володіння ним достатнім обсягом інформації про порядок та місце виконання, а також про недобросовісне ставлення до виконання прийнятого обов`язку, що не відповідає положенням ст.ст. 3, 13, 509, 599 ЦК України щодо

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за договорами, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 3295038,20 грн. боргу ((6082450,94-3757125,64)+(2469712,90-1500000)), 198353,32 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/6116/25 в частині вимог про стягнення 1500000 грн. боргу закрити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Біс Агро Груп" Івано-Франківської області в іншій частині задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Граніт Інвест" (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17, код 44638778) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біс Агро Груп" (78103, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Городенка, вул. С.Височана, 13, код 40289,20 грн. боргу, 198353,32 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 59920,70 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 23 липня 2025 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар