ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4950/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Босової Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Марковська І.В.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кодимського споживчого товариства (66000, Одеська область, Подільській район, м. Кодима, вул. Соборна, 60, ) до відповідача Кодимської міської ради (66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, пл. Перемоги, 1-1, ) про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Кодимське споживче товариство звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Кодимської міської ради в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 року № 4673-VIII Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область;

- визнати за Кодимським споживчим товариством, код 01706245, право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802 га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства, що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права.

В обґрунтування позовних вимог Кодимське споживче товариство посилається на те, що Кодимською міською радою прийнято акт, який порушує право на користування земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкрито провадження у справі №916/4950/24, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.12.2024 о 11:00.

06.12.2024 за вх.суду№43853/24 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

06.12.2024 за вх.суду№44511/24 позивач надав до суду відповідь на відзив.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 13.12.2024, підготовче засідання 19.12.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 20.12.2024 призначено підготовче засідання на 06.02.2025 о 11:00.

В підготовче засідання від 06.02.2025 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 відкладено підготовче засідання на 13.03.2025 о 11:50 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 13.03.2025 було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2025 закрито підготовче провадження у справі №916/4950/24 та призначено справу до розгляду по суті на 03.04.2025 о 12:50.

В судовому засіданні від 03.04.2025 було оголошено перерву на 22.04.2025 о 12:30 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 14.04.2025, судове засідання 22.04.2025 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 28.04.2025 призначено судове засідання на 19.05.2025 о 11:40.

В судовому засіданні від 19.05.2025 було оголошено перерву на 24.06.2025 о 12:00 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 24.06.2025 було оголошено перерву на 08.07.2025 о 12:50 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2025 викликано учасників справи у судове засідання.

01.07.2025 за вх.суду№20728/25 позивач звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні від 01.07.2025 суд, протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про закриття провадження у справі у зв`язку із необґрунтованістю.

В судовому засіданні від 08.07.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/4950/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

Як вказує позивач, у власності Кодимського споживчого товариства перебуває нежитлова двоповерхова будівля (колишня Адмінбудівля Кодимського райспоживтовариства), за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна), 60. Вказаний об`єкт нерухомості введено в експлуатацію з 1975 року та взято на облік споживчого товариства. Листом Кодимської РДА від 29.03.2013 №59 надано перелік об`єктів торгівлі зазначених на генеральному плані м. Кодима станом на 1984. В даному переліку наявна дана будівля, як «Адміністративна забудова РайСТ» за адресою: м. Кодима, вул. Леніна, 60. Рішенням Виконавчого комітету Кодимської міської ради від 02.07.2003 №230, було визнано право власності за Кодимським районним споживчим товариством на «Адмінбудівлю Кодимського Райспоживтовариства» розташованого в м. Кодима, вул. Леніна, буд. 60, свідоцтво про право власності Серії САА № 524536 від 24.09.2003 та здійснено державну реєстрацію права власності на підставі Рішення Державного реєстратора Кодимського РБТІ від 24.09.2003, реєстраційний номер 2779176. 10.01.2018, у зв`язку із зміною назви вулиці з вул. Леніна на вул. Соборну в м. Кодима, було проведено відповідну Державну реєстрацію змін та змінено назву об`єкта нерухомості з «Адмінбудівлі Кодимського Райспоживтовариства» на «Двоповерхову будівлю Кодимського райспоживтовариства» без зміни її призначення. Двоповерхова Будівля розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0501, площею 0.0802га. «Решением Исполкома Кодымского районного Совета депутатов трудящихся» від 01.02.1974 №31, Кодимському споживчому товариству було надано дозвіл на будівництво адміністративної будівлі в смт. Кодима по вул. Леніна та встановлено межі земельної ділянки в натурі, що підтверджується Архітектурнопланувальним завданням від 13.02.1974 №30. Вказане рішення вичерпало свою дію шляхом його виконання, а саме, на його виконання, відповідними державними органами, було встановлено межі земельної ділянки в натурі і на якій було побудовано та введено в експлуатацію у 1975 двоповерхову адміністративну будівлю.

Позивач зазначає, що відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до вимог Ст. 21 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року), видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів. Отже, Кодимським споживчим товариством, було отримано в безстрокове користування земельну ділянку, на якій в 1975 було побудовано двоповерхову адміністративну будівлю за адресою: м. Кодима, вул. Леніна, буд.60, в спосіб та на підставі земельного законодавства, яке діяло на час виникнення відповідних правовідносин. Рішенням Кодимської міської ради народних депутатів №308 від 10.11.1993, серед інших, було закріплено в постійне користування земельну ділянку на який розташована нежитлова будівля адміністративна будівля, розташована в м. Кодима, вул. Леніна (Соборна), 60, якій в подальшому було змінено назву на «Двоповерхову Будівлю». Листом Кодимської міської ради VI скликання, від 03.10.2014 № 41/0216 підтверджено, що: «Разом з тим, повідомляємо, що Кодимською міською радою було прийнято рішення №308 від 10 листопада 1993 року «Про закріплення земельних ділянок», яким було закріплено, у відповідності з вимогами діючого на той час земельного законодавства, право постійного користування земельними ділянками під об`єктами нерухомості Кодимського РайСТ в м. Кодима». На час прийняття Кодимською міською радою рішення «Про закріплення земельних ділянок» від 10.11.1993 №308 діяв Земельний Кодекс в редакції року від 18.12.1990 №561-XII. В пункті 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року, Справа № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Як зазначає позивач, рішенням загальних зборів членів споживчого товариства від 18.09.2020, змінено назву Кодимського районного споживчого товариства на Кодимське споживче товариство, без зміни організаційно - правової форми. 25.09.2020 здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме: зміна найменування юридичної особи (повного та скороченого) 25.09.2020 13:14:15, 030000016.

Позивач вказує, що 17.02.2022, у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.02.2022: Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення двоповерхової будівлі Кодимського споживчого товариства. Місце розташування Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, 60. Після проведення відповідної земельно правової процедури, з метою прийняття відповідного рішення щодо забезпечення проведення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802 га., Кодимським споживчим товариством, через канцелярію Кодимської міської ради, було подано відповідне клопотання від 19.03.2024 №30. 18.04.2024 Кодимською міською радою було розглянуто клопотання Кодимського споживчого товариства на черговій сесії від 18.04.2024, якою було прийнято рішення №4673-VIII від 18.04.2024: «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область», з мотивів невідповідності приписам діючого законодавства, а саме, з урахуванням того, що Кодимське споживче товариство, не має права використовувати дану земельну ділянку на праві постійного користування згідно вимог ст. 92 Земельного кодексу України.

Позивач наполягає на тому, що право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2002 (набрання чинності ЗК прийнятого 25.10.2001), не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за положеннями чинного ЗК не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача. Листом Кодимської міської ради VI скликання, від 03.10.2014 №841/0216 підтверджено, що: «Разом з тим, повідомляємо, що Кодимською міською радою було прийнято рішення №308 від 10.11.1993 «Про закріплення земельних ділянок», яким було закріплено, у відповідності з вимогами діючого на той час земельного законодавства, право постійного користування земельними ділянками під об`єктами нерухомості Кодимського РайСТ в м. Кодима». На час прийняття Кодимською міською радою рішення «Про закріплення земельних ділянок» від 10.11.1993 №308 діяв Земельний Кодекс в редакції року від 18.12.1990 №561-XII. Таким чином, з оглядом на викладені обставини, взявши до уваги що попередньо весь комплекс визначеної земельно правової процедури було проведено, окрім отримання Державного Акту, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою, який споживчому товариству з невідомих причин, до цього часу видано не було, вважаємо, що на даний час Кодимське споживче товариство має право на закінчення відповідної правової процедури шляхом проведення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно замість отримання Акту на право постійного користування земельної ділянки, який до цього часу не було надано споживтовариству не з його вини.

Як вказує позивач, 18.04.2024, замість того, щоб здійснити відповідні заходи щодо забезпечення проведення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Кодимським споживчим товариством, Кодимською міською радою було прийнято рішення №4673-VIII від 18.04.2024 «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область». Приймаючи оскаржуване рішення «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область», №4673-VIII від 18.04.2024, Кодимська міська рада, фактично, не скасувавши всі попередні рішення, на підставі яких виникли відповідні правовідносини, прийняла рішення, яке не відповідає по суті заявленому в клопотанні Кодимського споживчого товариства №30 від 19.03.2024 року, а також повністю суперечить всім раніше прийнятим рішенням, що приймалися органами Кодимської районної ради, органами місцевої державної влади та самої Кодимської міської ради, чим було створено умови правової невизначеності.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме визнати незаконним та скасувати рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 року № 4673- VIII Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область та визнати за Кодимським споживчим товариством, код 01706245, право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802 га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства, що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, у власності Кодимського споживчого товариства перебуває нежитлова двоповерхова будівля (колишня Адмінбудівля Кодимського райспоживтовариства), за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна), 60. Вказаний об`єкт нерухомості введено в експлуатацію з 1975 року та взято на облік споживчого товариства. Листом Кодимської РДА від 29.03.2013 №59 надано перелік об`єктів торгівлі зазначених на генеральному плані м. Кодима станом на 1984 рік. В даному переліку наявна дана будівля, як «Адміністративна забудова РайСТ» за адресою: м. Кодима, вул. Леніна, 60. Рішенням Виконавчого комітету Кодимської міської ради від 02.07.2003 №230, було визнано право власності за Кодимським районним споживчим товариством на «Адмінбудівлю Кодимського Райспоживтовариства» розташованого в м. Кодима, вул. Леніна, буд. 60, Свідоцтво про право власності Серії САА № 524536 від 24.09.2003 та здійснено державну реєстрацію права власності на підставі Рішення Державного реєстратора Кодимського РБТІ від 24.09.2003, реєстраційний номер 2779176. 10.01.2018, у зв`язку із зміною назви вулиці з вул. Леніна на вул. Соборну в м. Кодима, було проведено відповідну державну реєстрацію змін та змінено назву об`єкта нерухомості з «Адмінбудівлі Кодимського Райспоживтовариства» на «Двоповерхову будівлю Кодимського райспоживтовариства» без зміни її призначення. Двоповерхова Будівля розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0501, площею 0.0802 га. «Решением Исполкома Кодымского районного Совета депутатов трудящихся» від 01 лютого 1974 року № 31, Кодимському споживчому товариству було надано дозвіл на будівництво адміністративної будівлі в смт. Кодима по вул. Леніна та встановлено межі земельної ділянки в натурі, що підтверджується Архітектурно планувальним завданням від 13.02.1974 року № 30. Таким чином позивач вважає, що Кодимським споживчим товариством, було отримано в безстрокове користування земельну ділянку, на якій в 1975 році було побудовано двоповерхову Адміністративну будівлю за адресою: м. Кодима, вул. Леніна, буд.60, в спосіб та на підставі земельного законодавства, яке діяло на час виникнення відповідних правовідносин. А Рішенням Кодимської міської ради народних депутатів №308 від 10.11.1993 було закріплено в постійне користування земельну ділянку на який розташована нежитлова будівля Адміністративна будівля, розташована в м. Кодима, вул. Леніна (Соборна), 60, якій в подальшому було змінено назву на «Двоповерхову Будівлю».

Відповідач вказує, що позивач помилково вважає, що викладене вказує на те, що право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га, у Кодимського споживчого товариства фактично виникло на підставі наведених документів та вимог законодавства, яке діяло на час виникнення відповідних правовідносин. У зв`язку з чим, подав клопотання від 19.03.2024 №30 до Кодимської міської ради з копіями документів, що відповідно до законодавства, нібито підтверджують набуття права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га. Але, 18 квітня 2024 року Кодимською міською радою було об`єктивно та обґрунтовано прийнято рішення №4673-VIII від 18.04.2024 «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область» з підстав невідповідності приписам діючого законодавства, а саме, з урахуванням того, що Кодимське споживче товариство не має права використовувати дану земельну ділянку на праві постійного користування згідно вимог ст. 92 Земельного кодексу України, тому позивач вирішив визнати незаконним та скасувати рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 №4673-VIII «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область»; - визнати за Кодимським споживчим товариством право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, «Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства», що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права.

Відповідач зазначає, що право користування земельними ділянками у Кодимського споживчого товариства виникло, але упродовж всіх цих років не посвідчено нічим, так як прийняте рішення Кодимської міської ради про закріплення земельних ділянок від 10.11.1993 №308 не посвідчує право постійного користування землею, та не дає право користування земельною ділянкою на правах постійного користувача, так як державний акт на право постійного користування землею на території Кодимської міської територіальної громади Подільського району на об`єкти Кодимського споживчого товариства - відсутній. Отже, дотримання порядку надання земельних ділянок у користування, який включає не тільки прийняття рішення про її надання, а й проведення відповідних землевпорядних робіт, у тому числі розроблення землевпорядних планів, винесення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також підтвердження права користування відповідними державними актами було визначено як обов`язкові умови землекористування у Земельному кодексі Української РСР від 08.07.1970 (статті 20- 21). Схожі за змістом положення щодо підтвердження права користування земельними ділянками були викладені у Земельному кодексі УРСР (18.12.1990).

Відповідач зазначає, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Розпочинати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Аналогічні положення містяться і в Земельному кодексі України (25.10.2001). Таким чином, право землекористування має бути підтверджено правовстановлюючими документами незалежно від періоду його виникнення. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 910/21468/17.

Як наполягає відповідач, на підставі наведеного можна дійти висновку, що всі надані позивачем документи та відомості не є належними доказами на підтвердження будьяких його майнових прав на спірну земельну ділянку, а фактичне користування земельною ділянкою, навіть упродовж тривалого часу, яке не заперечується відповідачем, не є правовстановлюючим фактом та не свідчить про наявність у позивача права користування земельною ділянкою у розумінні вимог цивільного та земельного законодавства. У зв`язку з цим, права постійного користування спірною земельною ділянкою у Кодимського споживчого товариства не має, так як не отримано державного акту на спірний об`єкт.

Як вказує відповідач, рішенням Кодимської міської ради від 28.10.2021 №2552-VІII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду Кодимському споживчому товариству для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (Двоповерхова будівля Кодимського районного споживчого товариства) за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима», позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, на підставі поданого особисто позивачем клопотання від 27.09.2021 №26. Але, станом на сьогодні проект землеустрою на затвердження до міської ради не надходив, договір оренди з відповідачем не укладався, тобто - відсутній. Отже, позивач, як керівник юридичної особи, порушував і порушує приписи законодавства, щодо обов`язку звернення до Кодимської міської ради із клопотанням про передачу земельної ділянки в оренду.

Відповідач наголошує, що позивач набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку, передбачливо не оформив правовідносини щодо користування спірною земельною ділянкою, що вказує на факт, умисної не сплати за користування спірною земельною ділянкою у встановленому законом розмірі, при цьому отримавши від відповідача дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Тим самим навмисно не подає його на затвердження, чим завдає збитків Кодимській міській громаді у вигляді недоотриманої орендної плати.

Відповідач вважає, що дії позивача є непослідовні та суперечливі, так як позивач на протязі багатьох років звертається до міської ради різних скликань то з питанням щодо передачі йому в оренду земельних ділянок розташованих під будівлями позивача, то з приводу надання дозволу щодо передачі в постійне користування. Відповідно до п. 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції 2001 року передбачено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Тому права постійного користування земельними ділянками у Кодимського споживчого товариства не має, так як не отримано державного акту на право постійного користування на спірну земельну ділянку. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Таким чином, після 01.01.2002 року право постійного користування на земельні ділянки можуть набувати виключно суб`єкти зазначені в ч.2 ст.92 Земельного кодексу України, а суб`єкти, які до 01.01.2002 одержали документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, на даний час законно використовують земельні ділянки на праві постійного користування. Враховуючи ту обставину, що до 01.01.2002 Кодимським споживчим товариством державні акти на право постійного користування земельними ділянками розташованими під належними їм спорудами не виготовлятись, тобто Кодимське споживче товариство не здійснювало державної реєстрації права постійного користування на зазначені земельні ділянки, отже і не набуло права постійного користування на вказані земельні ділянки, а згідно ч.2 ст.92 ЗУ Кодимське споживче товариство на даний час не може бути суб`єктом права постійного користування землею.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У своїй відповіді на відзив відповідача позивач посилається на ті ж самі обставини що й у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 92, частини другої статті 95 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, установленому законом.

Згідно з частинами першою - третьою статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, та відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. При цьому у спорах щодо захисту прав на землю при визначенні як предмета позову, так і способу захисту права та законного інтересу, слід враховувати положення спеціальних норми статті 152 Земельного кодексу України.

Підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами відповідного права особи на земельну ділянку, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права (невизнання, оспорювання, перешкоди у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Як видно з матеріалів справи, у власності Кодимського споживчого товариства перебуває нежитлова двоповерхова будівля (колишня Адмінбудівля Кодимського райспоживтовариства), за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна), 60. Вказаний об`єкт нерухомості введено в експлуатацію з 1975 року та взято на облік споживчого товариства. Листом Кодимської РДА від 29.03.2013 №59 надано перелік об`єктів торгівлі зазначених на генеральному плані м. Кодима станом на 1984. В даному переліку наявна дана будівля, як «Адміністративна забудова РайСТ» за адресою: м. Кодима, вул. Леніна, 60. Рішенням Виконавчого комітету Кодимської міської ради від 02.07.2003 №230, було визнано право власності за Кодимським районним споживчим товариством на «Адмінбудівлю Кодимського Райспоживтовариства» розташованого в м. Кодима, вул. Леніна, буд. 60, свідоцтво про право власності Серії САА № 524536 від 24.09.2003 та здійснено державну реєстрацію права власності на підставі Рішення Державного реєстратора Кодимського РБТІ від 24.09.2003, реєстраційний номер 2779176. 10.01.2018, у зв`язку із зміною назви вулиці з вул. Леніна на вул. Соборну в м. Кодима, було проведено відповідну Державну реєстрацію змін та змінено назву об`єкта нерухомості з «Адмінбудівлі Кодимського Райспоживтовариства» на «Двоповерхову будівлю Кодимського райспоживтовариства» без зміни її призначення. Двоповерхова Будівля розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0501, площею 0.0802га. «Решением Исполкома Кодымского районного Совета депутатов трудящихся» від 01.02.1974 №31, Кодимському споживчому товариству було надано дозвіл на будівництво адміністративної будівлі в смт. Кодима по вул. Леніна та встановлено межі земельної ділянки в натурі, що підтверджується Архітектурнопланувальним завданням від 13.02.1974 №30.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України, статтею 19 Закону України "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, організація землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Такі норми містилися у всіх редакціях Земельного кодексу, що діяли за спірних правовідносин.

Так на момент заявленого позивачем «Решения Исполкома Кодымского Совета Депутатов Трудящихся» №31 від 01.02.1974 відповідні відносини регулювались Земельним кодексом УРСР від 29.11.1922, який діяв до 1971 року.

Згідно статті 158 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922, відвід земель спеціального призначення, до яких цей кодекс відносив землі під військовими спорудами, здійснювався за загальними правилами землеустрою.

Відповідно до статті 168 цього кодексу землеустрій мав на меті упорядкування існуючих землеволодінь та створення нових відповідно до прав на землю та вимог господарсько-технічної доцільності.

До землевпорядних дій стаття 169 цього Кодексу відносила, окрім іншого, відвід земель, які надавалися у користування державним організаціям, установам, підприємствам тощо.

Відповідно до вимог статті 180 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 справи із землеустрою вчиняються у такій послідовності: 1) порушення землевпорядної справи; 2) підготовка землевпорядної справи, складання землевпорядного проекту та пред`явлення його учасникам землеустрою; 3) затвердження проекту землеустрою та виконання його зі встановленням на місці межових знаків; 4) складання і видача сторонам землевпорядних документів.

Складання проекту землеустрою полягає в докладному і точному зазначенні місць відводу земель учасниками землеустрою, із дотриманням їх прав та законних інтересів, а також вимог господарсько-технічних правил землеустрою, із відображенням відводу земель на проектному плані землеустрою (стаття 187 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922).

За змістом статей 192-194 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 правильно виконаний проект землеустрою остаточно затверджується землевпорядною установою. Після такого затвердження та після державної реєстрації створених землекористувань (земельної реєстрації), учасникам землеустрою видаються належним чином завірені документи, в яких повинні бути означені межі, місцезнаходження, місцевість і склад землекористувань, а також вказані їх назви, найменування землекористувачів, час проведення землеустрою і його підстави, умови землекористування та інші обов`язкові відомості, що містяться в постанові про затвердження проекту землеустрою.

Оригінальні землевпорядні плани, акти зберігаються в землевпорядних установах. Інші плани та акти землеустрою, складені не землевпорядними установами або належним чином не затверджені ними, визнаються недійсними і не можуть бути доказами належного землекористування.

Відповідно до статті 195 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 державний запис землекористувань (земельна реєстрація) має на меті загальнодержавне управління землями та земельна реєстрація, окрім іншого, містить відомості про кожну земельну ділянку, такі як: місцерозташування, назва земельної ділянки, площа землі загалом та по окремим угіддям, відомості щодо будівель; найменування землекористувачів і підстави надання їм земельних ділянок тощо. При здійсненні реєстрації усі землекористувачі і установи зобов`язані надавати всі необхідні для реєстрації документи та відомості.

Відповідно до правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що викладений у постанові від 15.05.2019 у справі №914/1420/18, Земельним кодексом УРСР, затвердженим постановою ВЦВК від 29.11.1922 (із змінами та доповненнями від 27.02.1927), передбачалась обов`язковість оформлення, державної реєстрації та видачі землекористувачам правопідтверджуючих документів на землю.

Тобто діюче на момент прийняття «Решения Исполкома Кодымского Совета Депутатов Трудящихся» №31 від 01.02.1974 земельне законодавство визначало порядок проведення обов`язкової процедури оформлення права на землю із видачею правопідтверджуючих документів.

Таким чином, право землекористування має бути підтверджено правовстановлюючими документами незалежно від періоду його виникнення. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №910/21468/17.

Враховуючи викладене, всі надані суду позивачем документи та відомості не є належними доказами на підтвердження будь-яких його майнових прав на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0501, площею 0.0802га за адресою м. Кодима, вул. Соборна (Леніна), 60, а фактичне користування земельною ділянкою, навіть упродовж тривалого часу, яке не заперечується відповідачем, не є правовстановлюючим фактом та не свідчить про наявність у позивача права користування земельною ділянкою у розумінні вимог цивільного та земельного законодавства.

Водночас це не породжує права постійного користування в поза встановлений законодавством порядок.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача оспорюваним рішенням Кодимської міської ради від 18.04.2024 року № 4673-VIII «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область», оскільки позивачем не доведено будь-яких прав на зазначену земельну ділянку оскільки позивачем не було додано до позовної заяви державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею, які б йому видавались протягом 1958 - 2024.

Суд зазначає, що рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 «Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область» було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства з мотивів невідповідності приписам діючого законодавства, а саме, з урахуванням того, що Кодимське споживче товариство ніколи не набувало права постійного користування згідно вимог будь-яких редакцій Земельних кодексів України за період з 1958р по 2024р тому підстави для його визнання недійсним та скасування відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання за Кодимським споживчим товариством, код 01706245, право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства, що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права суд зазначає, що процедура оформлення права користування земельною ділянкою та проведення державної реєстрації такого права встановлена Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності позовні вимоги Кодимського споживчого товариства до відповідача Кодимської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 року № 4673-VIII Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область та визнання за Кодимським споживчим товариством, код 01706245, право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства, що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права, необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати покласти на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129 , ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові Кодимського споживчого товариства (66000, Одеська область, Подільській район, м. Кодима, вул. Соборна, 60, ) до відповідача Кодимської міської ради (66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, пл. Перемоги, 1-1, ) про визнання незаконним та скасування рішення Кодимської міської ради від 18.04.2024 року № 4673-VIII Про відмову Кодимському споживчому товариству у передачі в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Соборна, 60, м. Кодима, Подільський район, Одеська область та визнання за Кодимським споживчим товариством, код 01706245, право на завершення процедури оформлення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0501 площею 0.0802га, розташованою під належним Кодимському споживчому товариству на праві власності об`єктом нерухомості - нежитловим приміщенням, Двоповерховою будівлею Кодимського споживчого товариства, що знаходиться за адресою: 66000, Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна (Леніна) буд. 60 та проведення державної реєстрації такого права відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача Кодимське споживче товариство (66000, Одеська область, Подільській район, м. Кодима, вул. Соборна, 60, ).

Повне рішення складено 15 липня 2025 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова