РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2025Справа № 910/2654/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДД Грейн" до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання одностороннього правочину недійсним,

за участю представників:

позивача: Блажієвської Л.В.;

відповідача: Запорожцева В.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДД Грейн" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Таскомбанк" (далі - Банк) про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого відповідачем щодо розірвання заяви-договору банківського рахунку та комплексного надання послуг від 6 вересня 2024 року, шляхом відмови у підтриманні ділових відносин з Товариством на підставі рішення Банку від 20 грудня 2024 року. Разом із позовною заявою Товариство подало клопотання від 4 березня 2025 року про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 березня 2025 року відкрито провадження у справі № 910/2654/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 3 квітня 2025 року.

24 березня 2025 року через загальний відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив від 21 березня 2025 року, у якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Банк зазначив, що в силу норм чинного цивільного законодавства та вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон) на банки покладається прямий обов`язок встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів, у разі, зокрема, неможливості виконувати визначені вказаним Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією, - шляхом розірвання договору банківського рахунка. За результатом проведеного аналізу фінансових операцій позивача Банком було встановлено, що надані позивачем документи на підтвердження реальності здійснення ним господарських операцій містять ознаки підробки. Відтак, відповідач дійшов висновку про те, що діяльність вказаного клієнта є підозрілою за ознаками, визначеними статтею 12 Закону, додатком № 6 "Посилені заходи належної перевірки клієнта" та додатком № 12 "Порядок відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції" до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженим постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 19 травня 2020 року № 65 (далі - Положення № 65). Відповідач виконав встановлений чинним законодавством обов`язок суб`єкта фінансового моніторингу та встановив для Товариства неприйнятно високий ризик ділових відносин, у зв`язку з чим відмовився від підтримання ділових відносин з позивачем для уникнення ризиків використання коштів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. У зв`язку з цим відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

1 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив від 31 березня 2025 року, у якій останній зазначив, що дійсність поданих Банку копій договорів, укладених між Товариством та його контрагентами, та документів первинного бухгалтерського обліку, жодною з їх сторін не оспорюється, що свідчить про їх дійсність і чинність. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження нікчемності або фіктивності поданих Товариством документів. У свою чергу, відсутність відтиску печатки на спірних правочинах чи непослідовність нумерації товарно-транспортних накладних не є обставинами, які вказують на фіктивність цих документів. На думку позивача, Банк не довів належними доказами наявності обставин, що можуть бути підставою для припинення з позивачем ділових відносин.

3 квітня 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від цієї ж дати про поновлення процесуального строку на подання додаткових доказів по справі (довідки контрагентів позивача про дійсність укладених з останнім спірних договорів).

У підготовчому засіданні цього ж дня суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 24 квітня 2025 року.

У підготовчому засіданні 24 квітня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження з власної ініціативи строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2025 року підготовче засідання відкладено на 22 травня 2025 року та викликано у призначене засідання уповноваженого представника Банку. Явку представника відповідача у призначене засідання визнано обов`язковою.

21 травня 2025 року від позивача надійшло клопотання від цієї ж дати про витребування доказів та розгляд справи без участі представника Товариства. У цьому клопотанні Товариство просило суд витребувати у відповідача копії: рішення Банку від 20 грудня 2024 року про відмову від ділових відносин з Товариством, внутрішніх документів та/або витягів з них, якими керувався відповідач при встановленні позивачеві неприйнятно високого ризику та при прийнятті спірного рішення про припинення ділових відносин.

У підготовчому засіданні 22 травня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання представника позивача про залишення клопотання Товариства від 4 березня 2025 року про витребування доказів без розгляду.

У підготовчому засіданні цього ж дня представник Товариства підтримав подане ним клопотання про витребування доказів від 21 травня 2025 року, просив його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 травня 2025 року: відкладено підготовче засідання на 10 червня 2025 року; викликано у призначене підготовче засідання уповноваженого представника Банку та визнано його явку обов`язковою; задоволено клопотання Товариства від 21 травня 2025 року про витребування доказів та витребувано у Банку засвідчені в установленому законом порядку копії: рішення відповідача від 20 грудня 2024 року про відмову від ділових відносин з Товариством, внутрішніх документів та/або витягів з них, якими керувався відповідач при встановленні позивачеві неприйнятно високого ризику та при прийнятті спірного рішення про припинення ділових відносин. Зобов`язано Банк надіслати на адресу позивача копії витребовуваних даною ухвалою суду документів не пізніше як за два дні до призначеного підготовчого засідання з наданням суду відповідних доказів такого надсилання.

29 травня 2025 року через загальний відділ канцелярії суду Банк подав витребовувані вищевказаною ухвалою документи з доказами їх надсилання позивачу.

У підготовчому засіданні 10 червня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про встановлення Товариству з власної ініціативи суду додаткового строку на подання доказів, - до 3 квітня 2025 року.

У цей же день ухвалою Господарського суду міста Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 червня 2025 року.

16 червня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли: клопотання від цієї ж дати № 16/06/2025 про відкладення судового засідання; додаткові пояснення по справі, у яких Товариство зазначило, що з поданих відповідачем документів на виконання вимог ухвали суду від 22 травня 2025 року не вбачається чіткого переліку підстав для припинення ділових відносин з позивачем та їх обґрунтувань.

У судовому засіданні 19 червня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 3 липня 2025 року.

У судовому засіданні 3 липня 2025 року представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, суд

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2024 року між Товариством і Банком в особі Львівського відділення № 126 було підписано заяву-договір банківського рахунку та комплексного надання послуг, у якому позивач, ознайомившись з Правилами обслуговування корпоративних клієнтів в Банку (далі - Правила), тарифами Банку, просив відкрити для здійснення господарської/інвестиційної/підприємницької/незалежної професійної діяльності поточний рахунок на умовах, погоджених з даною фінансовою установою.

Вказана заява підписана уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Згідно з умовами цієї заяви-договору, Правил (Публічна пропозиція (оферта) Банка), які визнаються обома сторонами, Банк надає Товариству послуги щодо: відкриття рахунків і здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта за ними, у тому числі із застосуванням електронних платіжних засобів; пакетного обслуговування клієнта в Банку; обслуговування клієнта за допомогою комплексу електронного банкінгу; відкриття рахунків електронних платіжних засобів, а також емісії корпоративних електронних платіжних засобів; відкриття вкладних рахунків для розміщення клієнтом вкладу (депозиту); обслуговування зарплатного проекта клієнта; надання банківських гарантій (пункт 3.2. вказаного правочину).

За умовами пунктів 4.1.-4.1.7. вказаної заяви-договору Товариство своїм підписанням підтверджує та визнає, що ця заява-договір є договором приєднання до Правил та інших документів, які підтверджують спільне договірне волевиявлення сторін щодо обслуговування клієнта в Банку за окремими послугами, передбаченими Правилами та/або цією заявою-договором, разом є договором на комплексне банківське обслуговування корпоративних клієнтів в Банку, на підставі якого Банк здійснює обслуговування Товариства; підтверджує надання Банку права дебетування рахунку клієнта за його згодою (права договірного списання коштів) за платіжною інструкцією, оформленою Банком, Банк має право здійснювати дебетування рахунку клієнта за його згодою (договірне списання коштів) до умов, визначених Правилами. У випадку відкриття рахунку в іноземній валюті та/або додаткового рахунку в національній валюті, дебетування рахунку клієнта (за цією заявою-договором) за послуги Банку відбувається за рахунком в національній валюті, що був відкритий першим. Згода дебетування рахунків клієнта за заявою-договором є безвідкличною; підтверджує ознайомлення із змістом Правил, заяви-договору, тарифами Банку/тарифними/продуктовими пакетами, що є чинними на дату укладання цього правочину. Позивач надає свою згоду на оплату послуг Банку згідно із тарифами Банку, що є чинними на дату надання послуги, тривалістю операційного та післяопераційного часу Банку, які розміщені на веб-сайті Банку та загальнодоступних для клієнтів приміщеннях Банку; підтверджує отримання від Банку інформації, зазначеної в частині 2 статті 12 Закону та статті 30 Закону України "Про платіжні послуги", до укладення цієї заяви-договору; підтверджує достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених у заяві-договорі та в офіційних документах, наданих Банку; підтверджує, що не планує здійснення угод за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу зі сторони інших осіб на проведення клієнтом фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи ("контролера") клієнт зобов`язується повідомити про це Банк. Товариство підтверджує свій дозвіл на обробку та передачу Банком персональних даних клієнта, дозвіл на розкриття банківської таємниці на умовах, встановлених Правилами та законодавством України.

Відповідно до пунктів 5.1.-5.3. заявки-договору права й обов`язки сторін визначаються умовами договору (Правил та заяви-договору). За невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього правочину сторони несуть відповідальність, передбачену Правилами та законодавством України. Цей договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання. Порядок розірвання або припинення дії договору визначається умовами Правил і законодавством України.

З наявної в матеріалах справи копії довідки Банку від 17 жовтня 2024 року № 6871 вбачається, що на підставі вказаного договору 6 жовтня 2024 року Товариству було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (валюта - українська гривня).

Як зазначав відповідач у своєму відзиві, при аналізі фінансових операцій Товариства останнім було виявлено, що з рахунку позивача, відкритому в Акціонерному товаристві "Банк Альянс", на поточний рахунок Товариства, відкритий у Банку за вищевказаною заявкою-договором, надійшли кошти в сумі 2 607 000,00 грн. Перераховані кошти були спрямовані на оплату насіння соняшника: у сумі 737 760,00 грн - за договором, укладеним з фізичною особою - підприємцем Лейченко Світланою Анатоліївною (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); у сумі 773 847,25 грн - за договором, укладеним з фізичною особою - підприємцем Русіним Русланом Євгенійовичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ); у сумі 350 000,00 грн - за договором, укладеним з фізичною особою - підприємцем Ампілоговим Олександром Валерійовичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ). Вказані обставини не заперечувалися представником позивача під час розгляду даної справи.

У зв`язку зі здійсненням вказаних фінансових операцій, Банк звернувся до уповноваженої особи Товариства з листом від 13 грудня 2024 року вих. № 43/636, у якому просив позивача: "на виконання вимог чинного законодавства, зокрема Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65, надати до Банку до 20.12.2024 додаткову інформацію щодо операцій, які були проведені по рахунках за період з 06.09.2024 по 13.12.2024 та відповідні документи, завірені належним чином, а саме: 1. Копію останнього звіту з ЄСВ, ПДФО та ВЗ з відміткою контролюючих органів про отримання; 2. Надати виписку по рахунку в АТ "Банк Альянс" за період з 01.09.2024р. по дату отримання запиту; 3. Договір поставки сільськогосподарської продукції № ЛСА /27124 від 27 листопада 2024 року, укладений з ФОП ЛЕЙЧЕНКО СВІТЛАНА АНАТОЛІЇВНА (НОМЕР_2), з усіма невід`ємними частинами та додатками, а також документи, що підтверджують отримання соняшнику (рахунки, видаткові та товарно-транспортні накладні, фіто санітарні паспорти), оплаченого з рахунку в нашому банку; 4. Договір, укладений з ФОП Ампілогов Олександр Валерійович ( НОМЕР_4 ), з усіма невід`ємними частинами та додатками, а також документи, що підтверджують отримання товару (рахунок №16 від 23.11.2024р., видаткові та товарно-транспортні накладні, фіто санітарні паспорти) оплаченого з рахунку в банку. Пояснення причин оплати в 2024 році за рахунком, виписаним у 2023 році; 5. Договір укладений з ФОП РУСЛАН ЄВГЕНІЙОВИЧ (НОМЕР_5), з усіма невід`ємними частинами та додатками, а також документи, що підтверджують отримання соняшнику (рахунки, видаткові та товарно-транспортні накладні, фіто санітарні паспорти), оплаченого з рахунку в банку; 6. Надати пояснення з посиланням на інтернет-сторінку де було знайдено інформацію щодо продажу зазначеними ФОПами соняшнику".

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного запиту позивач у визначений Банком строк за допомогою каналу обслуговування електронного WEB-банкінгу (https://ibank.tascombank.ua/web) надіслав останньому письмові пояснення, до яких були долучені такі документи: копії останньої звітності позивача (поєднана звітність за 3-й квартал 2024 року з додатками (відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору), а також квитанція Головного управління Державної податкової служби України в місті Києві від 11 листопада 2024 року № 2 про прийняття такої звітності); копію виписки по рахунку позивача в АТ "Банк Альянс", сформовану за період з 1 вересня 2024 року по 13 грудня 2024 року; копію договору поставки сільськогосподарської продукції від 27 листопада 2024 року № ЛСА/27124, укладеного між Товариством та ФОП Лейченко С.А., із специфікацією від 27 листопада 2024 року № 1 до договору, а також копії: рахунків на оплату товару за вказаним правочином: від 28 листопада 2024 року № 1, від 29 листопада 2024 року № 2, від 30 листопада 2024 року № 3, від 1 грудня 2024 року № 4; видаткових накладних: від 28 листопада 2024 року № 1, від 29 листопада 2024 року № 2, від 30 листопада 2024 року № 3, від 1 грудня 2024 року № 4; товарно-транспортних накладних: від 28 листопада 2024 року №№ 1, 2, від 29 листопада 2024 року №№ 3, 4, від 30 листопада 2024 року №№ 5, 6, 7, 8, від 1 грудня 2024 року №№ 9, 10; копію договору сільськогосподарської продукції від 23 січня 2024 року № 1-23.01.2024, укладеного між Товариством та ФОП Ампілоговим О.В., із специфікацією від 21 листопада 2024 року № 13, а також копії: видаткової накладної від 23 листопада 2024 року № 16, рахунку-фактури від 23 листопада 2024 року № 16, товарно-транспортної накладної від 23 листопада 2024 року № 15; копію договору поставки сільськогосподарської продукції від 20 червня 2024 року № КГЄ/200624, укладеного між Товариством та ФОП Русіним Р.Є., із специфікаціями до вказаного правочину: від 20 червня 2024 року № 9, від 13 листопада 2024 року № 10, а також копії: видаткових накладних від 16 листопада 2024 року №№ 4, 5; рахунків на оплату від 16 листопада 2024 року №№ 4, 5; товарно-транспортних накладних від 16 листопада 2024 року №№ 11, 12, 13, 14; копії сертифікатів якості - декларацій виробника №№ 35218, 35220, 36843, 36949, 37078, 37117; власні письмові підтвердження Товариства про те, що воно є самостійним органом, здійснює господарську діяльність та не з ким в групі не перебуває. У вказаних письмових поясненнях Товариство також зазначило, що: рахунок від 23 листопада 2024 року № 16, на який здійснено оплату, є актуальним і належно оформлений у відповідний період. Дата рахунку належить до 2024 року, а не 2023 року, як було помилково вказано у запиті Банку; Товариство не здійснювало пошук наведених у запиті Банку контрагентів в мережі "Інтернет", інформація про продаж соняшнику від фізичних осіб - підприємців була отримана ними самостійно через публічні веб-ресурси, де розміщена публічна інформація про діяльність, контакти та умови співпраці з позивачем, а саме: AgroTender: https://agrotender.com.ua/kompanii/comp-7074; офіційний веб-сайт позивача: https://ddgrain.onepage.me. Усі вищезазначені документи, які були направлені Банку на викання вимог запиту останнього, також долучені Товариством до його позовної заяви, поданої в електронному вигляді через систему "Електронний суд". Факт отримання вказаних документів, які є аналогічними до поданих до суду документів, Банком не заперечувався.

Також у своєму позові Товариство зазначило, що оскільки вищевказаними угодами, укладеними з ФОП Лейченко С.А., Ампілоговим О.В. та ФОП Русіним Р.Є., не передбачено оформлення позивачем фітосанітарних паспортів, отриманий від вказаних продавців товар (зерно) позивач постачав Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Золотий дракон" (ідентифікаційний код 41607663), який при отриманні товару відбирав зразки та самостійно здійснював оформлення санітарних сертифікатів, які й були надані Банку на його запит.

У матеріалах справи наявна копія обґрунтованого висновку Банку щодо відмови у встановленні/підтримання ділових відносин від 20 грудня 2024 року, в якому було зазначено, що: "ТОВ "ДД ГРЕЙН" (код ЕДРПОУ 43551707, надалі - Клієнт) зареєстровано 05.03.2020. Розмір статутного капіталу юридичної особи складає 250 000,00 грн. Уповноваженою особою юридичної особи ТОВ "ДД ГРЕЙН" є Критченко Денис Фарідович. Згідно опитувальника суть діяльності Клієнта - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Відповідно до фінансової звітності, наявної в Банку, в Клієнта відсутні основні засоби, у підприємства 2 співробітники, включаючи директора. Загальний оборот по рахунку в Банку за період з 06.09.2024 по 19.12.2024 Дт=2 607 000,00грн. Кт=2 115 663,71 грн. При аналізі операцій ТОВ "ДД ГРЕЙН" було встановлено, що з рахунку Клієнта відкритому в АТ "БАНК АЛЬЯНС" надійшли кошти в сумі 2 607 000,00 грн. Перераховані кошти були спрямовані на оплату насіння соняшника по договору № ЛСА /271124 від 27 листопада 2024 року, укладеному з ФОП ЛЕЙЧЕНКО СВІТЛАНА АНАТОЛІЇВНА (НОМЕР_2) в сумі 737 760,00грн., по договору укладеному з ФОП РУСІН РУСЛАН ЄВГЕНІЙОВИЧ 5) в сумі 773847,25 грн. та по договору, укладеному з ФОП Ампілогов Олександр Валерійович ) в сумі 350 000,00 грн. ТОВ "ДД ГРЕЙН" було направлено запит про надання копії останнього звіту з ЄСВ, ПДФО та ВЗ з відмітками контролюючих органів про отримання, виписки по рахунку в АТ "БАНК АЛЬЯНС" за період з 01.09.2024р. по дату отримання запиту, договорів відповідно яким здійснювалась оплата, з документами, що підтверджують поставку насіння соняшнику (рахунки, видаткові та товарно транспортні накладні, фіто санітарні паспорти) та пояснень як було знайдено ФОП для укладення договорів. Клієнт надав: копії останнього звіту з ЄСВ, ПДФО та ВЗ з відмітками контролюючих органів про отримання; виписку по рахунку в АТ "БАНК АЛЬЯНС" період з 01.09.2024р. по 13.12.2024р.; копію Договору поставки № 1-23-2024 від 23 січня 2024р., укладеного з ФОП Ампілогов Олександр Валерійович ) із Специфікацією №13 від 21.11.2024р., видатковою накладною № 16 від 23.11.2024р., рахунком-фактурою №16 від 23.11.2024р.; копію договору поставки № KГЄ/200624 від 20.06.2024р., укладеного з ФОП РУСІН РУСЛАН ЄВГЕНІЙОВИЧ 5) з специфікацією №9, видатковою накладною №5 від 16.11.2024р., видатковою накладною №4 від 16.11.2024р., рахунком на оплату №5 від 16.11.2024р., рахунком на оплату №4 від 16.11.2024, товарно-транспорті накладні №11, №12, №13, 14 від 16.11.2024р., що не містять посилання на договір або інші документи, відповідно яким здійснено поставку насіння соняшнику; копію договору поставки сільськогосподарської продукції №ЛСА/271124 від 27.11.2024р., укладеного з ФОП ЛЕЙЧЕНКО СВІТЛАНА АНАТОЛІЇВНА (НОМЕР_2), із Специфікацією №1 від 27.11.2024р., видатковими накладними №1 від 28.11.2024р., №2 від 29.11.2024р., №3 від 30.11.2024р., №4 від 01.12.2024р., рахунками №1 від 28.11.2024р., №2 від 29.11.2024р., №3 від 30.11.2024р., №4 від 01.12.2024р., товарно-транспортними накладними №1,2 від 28.11.2024р., №3, 4 від 29.11.2024р., №5,6,7,8 від 30.11.2024р., №9, 10 від 01.12.2024р., що не містять посилання на договір або інші документи, відповідно яким здійснено поставку насіння соняшнику. Надані Клієнтом документи містили ознаки підробки - підписи уповноваженої особи Клієнта та печатки підприємства мають вигляд вставлених за допомогою графічного редактора. Враховуючи надання Клієнтом в банк документів з ознаками підробки, Банком за результатами ПЗНП прийнято рішення щодо встановлення ТОВ "ДД ГРЕЙН" неприйнятно високого рівня ризику та відмови від підтримання ділових відносин, відповідно до абзацу 3,4 частини 1 ст. 15 Закону України про ПВК/ФТ".

У вказаному висновку Банку зазначено, що: рівень ризику клієнта з 20 грудня 2024 року - неприйнятно високий; підстава відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин з Товариством згідно статті 14 Закону: встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей подання клієнтом чи його представником працівникам Банку недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману працівників Банку. Цей висновок підписаний відповідальною особою Банку (членом Правління Банку директором з копмплаєнс-контролю та фінансового моніторингу (ССО), відповідальним працівником за проведення фінансового моніторингу Я. Омельчуком.

З наявної у матеріалах справи копії службової записки від 20 грудня 2024 року також вбачається, що вищевказаною відповідальною особою Банку було погоджено рішення про відмову в підтриманні ділових відносин з Товариством шляхом розірвання в односторонньому порядку ділових відносин. У цій службовій записці також визначено порядок реалізації Банком такої односторонньої відмови у підтриманні ділових відносин - закриття у термін до 25 грудня 2024 року відповідних рахунків клієнта, щодо якого прийнято вищевказане рішення та направлення останньому листа-повідомлення про відмову в обслуговуванні протягом 3-х робочих днів з дати прийняття Банком зазначеного рішення.

Судом також встановлено, що листом від 20 грудня 2024 року № 38127/48.2 Банк повідомив позивача про те, що на підставі абзаців 3, 4 частини 1 статті 15 Закону ним було прийнято рішення від 20 грудня 2024 року про відмову під підтримання ділових відносин/обслуговування клієнта шляхом розірвання ділових відносин.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Банку, Товариство звернулось до відповідача з претензією від 27 січня 2025 року № 1, у якій просило скасувати спірне рішення та відновити ділові відносини з позивачем. Однак, у відповідь на вказану претензію Банк листом від 13 лютого 2025 року № 5445/18.1.1. повідомив позивача про те, що він при прийнятті оскаржуваного рішення діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак правові підстави для його скасування відсутні.

На думку Товариства, прийняте Банком рішення від 20 грудня 2024 року про відмову в підтриманні ділових відносин не містить правових підстав для одностороннього розірвання укладеної між сторонами заяви-договору банківського рахунку та комплексного надання послуг від 6 вересня 2024 року. Позивач вважає, що даний правочин не відповідає положенням статтей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Згідно з частиною 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Положеннями частин 1, 3 статті 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до частин 1-3 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Частиною 1 статті 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Предметом даного спору є односторонній правочин, вчинений Банком щодо розірвання укладеного з Товариством заявки-договору банківського рахунку та комплексного надання послуг.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 3, 5 статті 202 ЦК України визначено, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює наслідків, крім пов`язаних з його недійсністю (частина 1 статті 216 ЦК України).

За загальним правилом, визначеним статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 2 статті 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка: якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це; у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором; у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Водночас, за частиною 4 статті 1075 ЦК України банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі: відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку; наявності підстав, передбачених Законом. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту; наявності підстав, передбачених Податковим кодексом України. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

Статтею 6 Закону (у редакції, чинній на момент вчинення оспорюваного правочину), який спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, визначено, що суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема, банки.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону фінансовий моніторинг - це сукупність заходів, що вживаються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу - це дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників; неприйнятно високий ризик - це максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу.

Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

За приписами частини 6 статті 7 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Відповідно до частини 2 статі 8 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, зокрема, забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; забезпечувати функціонування належної системи управління ризиками, застосування у своїй діяльності ризик-орієнтовного підходу та вжиття належних заходів з метою мінімізації ризиків; здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями).

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії (частина 7 статті 11 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.

Частиною 1 статті 15 Закону встановлено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі, зокрема встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Положенням № 65 визначено загальні вимоги щодо виконання банками законодавства України з питань фінансового моніторингу.

У підпункті 13 пункту 5 Положення № 65 (у редакції, чинній на момент вчинення спірного одностороннього правочину) визначено, що де-рискінг - це явище, за якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу відмовляє у встановленні (підтриманні) ділових відносин з клієнтами з метою уникнення ризиків, а не управління ними.

Згідно з пунктами 11, 12 додатку № 1 до Положення № 65 банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до даного Положення. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає відповідні заходи у разі присвоєння високого рівня ризику.

Відповідно до пункту 61 Положення № 65 банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною 6 статті 7 Закону, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними ризикових операцій, інших злочинів.

Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною 1 статті 15 Закону (пункт 1 додатку № 12 до Положення).

У свою чергу, за умовами пунктів 9.3.1.17.-9.3.1.19., 9.3.1.24., 9.3.1.26., 9.3.3.12. Правил обслуговування корпоративних клієнтів Банку, затверджених рішенням Правління Банку, оформлене протоколом від 28 листопада 2023 року №48-2, які розміщені на веб-сайті Банку за посиланням: https://tascombank.ua/files/Pravyla_obslugovuvannia_korporatyvnykh_kliientiv_06.12.2023.pdf: Банк має право зупинити здійснення фінансових операцій, якщо вони є підозрілими; Банк має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції, згідно вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та/або санкційного законодавства; Банк має право витребувати у клієнта (представника клієнта) інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання Банком інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; закрити рахунок з підстав, передбачених законодавством України; достроково розірвати договір/заяву-договір банківського рахунку та комплексного надання послуг; у разі ненадання клієнтом необхідних документів чи відомостей, або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе - відмовити клієнту в його обслуговуванні.

Згідно з пунктом 3.4.8. Правил ненадання клієнтом (власником рахунку) документів, визначених підпунктами 1-3 пункту 4 цих Правил, неповідомлення Банка (фінансового агента) про зміну статусу податкового резидентства або ненадання протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту Банка (фінансового агента) запитуваної інформації та/або документів, або надання інформації та/або документів, що не спростовують підозру Банка (фінансового агента) щодо підзвітності рахунку, - є підставами для відмови Банком (фінансовим агентом) у встановленні ділових відносин, відмови у наданні фінансових послуг або для відмови в подальшому наданні послуг, у тому числі для розірвання договірних відносин (договору) з клієнтом (власником рахунку).

Пунктом 3.4.9. Правил встановлено, що Банк має право без інформування клієнта розірвати в односторонньому порядку договір та закрити рахунок за ініціативою Банку у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та в інших випадках, передбачених законодавством України, банківськими правилами, або додатковими угодами/змінами до ДКБО/договорів.

Отже, нормами чинного законодавства України, Положенням № 65 та внутрішніми правилами Банку встановлено, що останній наділений обов`язком із встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів, у разі неможливості виконувати визначені Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією та клієнтів (осіб), щодо яких у Банку є підозра про здійснення ними ризикових операцій, учинення інших злочинів, а також обов`язком відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмовитися від проведення фінансової операції, про що, зокрема, і повідомлявся позивач у відповідних запиті та відповіді Банку на претензію Товариства.

Водночас, право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим. Судам необхідно в кожному випадку, виходячи із встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 29 квітня 2020 року в справі № 910/3245/19 та від 20 січня 2022 року в справі № 910/18504/20.

Як зазначав представник відповідача у відзиві та в судових засіданнях, надані Товариством за запит Банку (правомірність якого позивачем не оскаржувалась і не була покладена в основу обґрунтувань неправомірності прийнятого Банком рішення) документи містили ознаки підробки, а саме: підписи уповноважених осіб та печатки Товариства мають вигляд нанесених/вставлених/виготовлених за допомогою графічного редактора. Враховуючи надання Товариством копій документів з такими ознаками підробки, Банк прийняв рішення про встановлення Товариству неприйнятно високого рівня ризику та відмову від підтримання ділових відносин відповідно до абзаців 3, 4 частини 1 статті 15 Закону та Положення № 65.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що подані до суду разом із позовною заявою копії документів, а також копії документів, надані Банку на його запит, є тотожними. Відповідність поданих до суду через систему "Електронний суд" копій оригіналам таких документів, а також факт їх наявності у позивача, підтверджується наявним у тексті позовної заяви особистим підтвердженням повноважного представника позивача, наданим останнім на виконання приписів пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України.

За результатами візуального огляду спірних документів судом встановлено, що: підпис уповноваженої особи позивача, - директора Критченка Д.Ф., який міститься на укладеному між Товариством та ФОП Ампілоговим О.В. договорі сільськогосподарської продукції від 23 січня 2024 року № 1-23.01.2024, візуально відмінний від підпису вказаної уповноваженої особи позивача, який міститься в специфікації від 21 листопада 2024 року № 13 до вказаного правочину та на видатковій накладній від 23 листопада 2024 року № 16, відтиск печатки Товариства у вказаній специфікації частково перекриває надрукований на ній текст (першу літеру прізвища підписанта), підпис ФОП Ампілогова О.В. на виставленому за відповідним договором рахунку-фактурі від 23 листопада 2024 року № 16 та вищевказаній видатковій накладній - зрізаний (не повністю відтворений).

Крім того, на копії укладеного між Товариством та ФОП Русіним Р.Є. договорі поставки сільськогосподарської продукції від 20 червня 2024 року № КГЄ/200624 текст із зазначенням прізвища та посади уповноваженої особи позивача директора Критченка Д.Ф., - частково перекриті печаткою, при цьому, над посадою та місцем для підпису наявні додаткові риски для підпису, а відтиск печатки містить додаткові літери чорного кольору "ок"; підпис уповноваженої особи позивача - директора Критченка Д.Ф., який міститься на укладеному між Товариством та ФОП Русіним Р.Є. договорі візуально відмінний від підпису вказаної уповноваженої особи позивача, який міститься в копії специфікації від 13 листопада 2024 року № 10 до вказаного правочину та на копії видаткової накладної від 16 листопада 2024 року № 5 (на якій відтиск печатки позивача частково перекриває риску для підпису). Крім того, на копії товарно-транспортної накладної від 16 листопада 2024 року № 13 (наданої Товариством на підтвердження здійснення перевезення товару в межах виконання умов укладеного між Товариством та ФОП Русіним Р.Є. договору поставки сільськогосподарської продукції від 20 червня 2024 року № КГЄ/200624): відтиск печатки позивача закриває підпис особи, яка приймає товар, а підпис Русіна Р.Є. візуально не співпадає з підписом, зробленим вказаною особою у відповідному договорі поставки; підпис директора позивача Критченка Д.Ф. візуально не співпадає з підписом вказаної особи, зробленим у заяві-договорі банківського рахунку та комплексного надання послуг, укладеної з Банком.

Судом також встановлено, що на копії укладеного між Товариством та ФОП Лейченко С.А. договору поставки сільськогосподарської продукції від 27 листопада 2024 року № ЛСА/27124 відтиск печатки позивача частково перекриває прізвище директора Критченка Д.Ф., містить додаткові літери чорного кольору "ок", дві додаткові смужки для підпису, а сам підпис не співпадає з підписом цієї ж особи, зробленим нею у заяві-договорі банківського рахунку та комплексного надання послуг, укладеного з Банком. Аналогічні невідповідності містять подані Товариством копії: специфікації від 27 листопада 2024 року № 1 до вказаного договору, товарно-транспортної накладної від 28 листопада 2024 року № 2.

Саме ці обставини були встановлені Банком за результатами аналізу спірних документів та були покладені в основу його висновку від 20 грудня 2024 року про встановлення Товариству неприйнятного високого рівня ризику, а також у відзиві, поданому під час розгляду судом даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Відтак, наявність обставин, які стали підставою для встановлення Банком позивачу неприйнятного високого рівня ризику відповідно до приписів абзаців 3, 4 частини 1 статті 15 Закону, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, поданими самим позивачем разом із позовною заявою.

При цьому, Товариством не було спростовано у визначеному законом порядку встановлених Банком та судом при візуальному огляді недоліків поданих позивачем копій документів на підтвердження реальності здійснених останнім господарських операцій, як і не було надано оригіналів таких документів під час розгляду даного спору судом.

У свою чергу, надані позивачем довідки: ФОП Ампілогова О.В. від 31 березня 2025 року № б/н, ФОП Лейченко С.А. від 31 березня 2025 року № вих. 7/03, ФОП Русіна Р.Є. від 31 березня 2025 року № вих. № 5, - не спростовують обґрунтованих висновків Банку щодо наявності ознак підробки (ознак нанесених/вставлених/виготовлених за допомогою графічного редактора підписів/печаток) на наданих Товариством копіях відповідних документів.

Крім того, безпосередньою підставою для прийняття спірного рішення Банку є саме отримання від позивача документів з ознаками підробки, тобто подання Товариством (його представником) недостовірної інформації або інформації, поданої з метою введення в оману працівників Банку (абзац 4 частини 1 статті 15 Закону), а не факт реальності/нереальності вчинення позивачем відповідних господарських операцій.

Посилання позивача на те, що представники Банку не наділені компетенцією встановлення підробки документів, не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до приписів спеціального Закону та Положення № 65 на Банк, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, покладено прямий обов`язок припинення ділових відносин з контрагентом при виявленні лише ознак підробки запитуваних документів. Обов`язок Банку проводити відповідну експертизу таких документів ні Законом, ні іншим нормативно-правовим актом не встановлений. У той же час, обставини, які були покладені в основу оскаржуваного рішення Банку, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач відповідно до висновку від 20 грудня 2024 року та службової записки від вказаної дати, підписаних відповідальним працівником Банку, прийняв рішення про відмову від підтримання ділових відносин з позивачем на підставі абзаців 3, 4 частини 1 статті 15 Закону, у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику. Про прийняте Банком рішення своєчасно було проінформовано позивача у відповідному листі-повідомленні.

Відповідно до приписів частин 2-4 статті 7 Закону застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати оцінку/переоцінку ризиків, у тому числі притаманних його діяльності, документувати їх результати, а також підтримувати в актуальному стані інформацію щодо оцінки ризиків, притаманних його діяльності (ризик-профіль суб`єкта первинного фінансового моніторингу), та ризику своїх клієнтів таким чином, щоб бути здатним продемонструвати своє розуміння ризиків, що становлять для нього такі клієнти (ризик-профіль клієнтів). Критерії ризиків визначаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених відповідно: НБУ - для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, щодо яких НБУ відповідно до статті 18 цього Закону виконує функції державного регулювання і нагляду; центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, - для інших суб`єктів первинного фінансового моніторингу. При визначенні критеріїв ризиків суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен враховувати типологічні дослідження у сфері запобігання та протидії, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, результати національної оцінки ризиків, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.

Відповідно до пунктів 21, 23 Положення № 65 рада банку визначає та затверджує загальні принципи банку щодо дотримання вимог Закону в окремому внутрішньому документі у вигляді політики. Банк, дотримуючись визначеної радою банку політики, розробляє та затверджує внутрішні документи з метою виконання вимог Закону, які повинні містити дієві ризик-орієнтовані процедури, порядки, достатні для належної організації та функціонування внутрішньобанківської системи та проведення первинного фінансового моніторингу, функціонування належної системи управління ризиками.

За підпунктом 8 пункту 26 Положення № 65, порядок дій стосовно відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/відкриття рахунку (обслуговування), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмови від проведення фінансової операції у випадках, передбачених Законом, визначається у внутрішніх документах банку.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що внутрішнім документом Банку, розробленим на виконання вимог Закону та Положенням № 65, є Правила фінансового моніторингу Банку, затверджені протоколом Правління Банку від 29 жовтня 2024 року № 44-4 (далі - Правила № 44-4), якими встановлено порядок відмови Банку від встановлення/підтримання ділових відносин/проведення фінансової операції.

Відповідно до пункту 7.1. Правил № 44-4 Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення/підтримання ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом: розірвання ділових відносин, закриття рахунка, відмови від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим, або якщо у Банку виникає сумнів стосовно того, особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником Банку недостовірної інформації або подання інформації з метою введення Банку в оману; виявлення у порядку встановленому НБУ, що Баню або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією, є неможливим.

У разі прийняття рішення стосовно відмови від підтримання ділових відносин/обслуговування клієнта шляхом розірвання ділових відносин, Банк: закриває відповідний рахунок, якщо операції за цим рахунком не здійснюються протягом трьох років поспіль і на цьому рахунку немає залишку коштів; закриває відповідний рахунок у разі наявності залишку коштів на рахунку після проведення завершальної(их) операції(й) за таким рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, перерахування залишку коштів згідно із наданими клієнтом реквізитами) або після перерахування коштів на окремий аналітичний балансовий рахунок, визначений відповідно до облікової політики, для подальшого обліку та повернення коштів клієнту під час його звернення до Банку, шляхом безготівкового дебетового переказу за реквізитами вказаними клієнтом з відповідним призначенням платежу, у виняткових випадках за окремим рішенням відповідального працівника Банку виплата коштів клієнту може здійснюватись у готівковій формі (деталізація порядку наведена нижче); закриває рахунки, на які накладено арешт державним/приватним виконавцем, за умови дотримання порядку, визначеного законодавством України, стосовно виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів, списання Банком коштів із рахунків платників податків/суб`єктів господарювання (пункт 7.8. Правил № 44-4).

Пунктом 7.10. Правил № 44-4 визначено, що рішення щодо відмови в передбачених Законом випадках від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) або проведення фінансової операції приймається відповідальним працівником Банку (уповноваженою ним особою). Додатково рішення можуть прийматись за результатами засідань правління Банку, рішенням голови правління Банку, рішенням комітету з фінансового моніторингу. Інформацію про настання подій, передбачених статтею 15 Закону працівник управління фінансового моніторингу може отримати від працівників бізнес підрозділів/працівників, які безпосередньо здійснюють обслуговування клієнтів у формі відправлення електронного листа на електронну пошту фінансового моніторингу , з описом обставин (назва клієнта, дані, що дають змогу ідентифікувати клієнта, сумніви, підозри, які виникли та іншу наявну інформацію та/або копії документів), а також виявити самостійно за результатами здійснення додаткових заходів по відношенню до клієнта Банку; працівник управління фінансового моніторингу за результатом аналізу діяльності клієнта та/або інформації щодо спроби проведення фінансової операції готує обґрунтований висновок про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин або проведення фінансової операції за підписом відповідального працівника Банку. Висновок має містити чіткий перелік підстав відмови від ділових відносин із клієнтом/проведення фінансової операції клієнта (із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини статті 15 Закону). Працівник управління фінансового моніторингу подає на підпис відповідальному працівнику Банку або надсилає в електронному вигляді засобами корпоративної електронної пошти для погодження. Відповідальний працівник Банку розглядає проект висновку та підписує його.

У разі прийняття рішення щодо відмови у підтриманні ділових відносин: уповноважений працівник управління фінансового моніторингу: у день підписання відповідальним працівником Банку висновку забезпечує встановлення клієнту відповідного критерію ризику згідно скорингової ризик-моделі та проводить перерахунок рівня ризику клієнту в анкеті клієнта в програмному забезпеченні SR-Bank. За результатом переоцінки - клієнту присвоюється неприйнятно високий рівень ризику. Додатково працівник управління фінансового моніторингу в день підписання відповідальним працівником Банку висновку формує запит на підставі службової записки на управління адміністрування юридичних справ щодо встановлення клієнту "неприйнятно високий" рівень ризику в картці контрагента (параметр K015); забезпечує внесення інформації про клієнта, його керівників, засновників, кінцевих бенефіціарних власників у внутрішній список ДФМ у день встановлення клієнту "неприйнятно високого" рівня ризику; на підставі підписаного висновку відповідальним працівником Банку негайно забезпечує інформування засобами корпоративної пошти керівника структурного підрозділу, що обслуговує клієнта, шляхом направлення службової записки (з обов`язковим зазначенням дати відмови та відповідних підстав відмови, визначених статтею 15 Закону, зокрема із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини цієї статті) про необхідність підготовки та відправки клієнту листа про відмову в обслуговувані протягом 2-х днів з дня прийняття Банком рішення. Додатково керівник структурного підрозділу, що обслуговує клієнта, повідомляє департамент фінансового моніторингу про факт відправлення листа клієнту на поштову скриньку . Працівники управління супроводження безготівкових розрахунків юридичних та фізичних осіб проставляють блокування видаткових операцій на рахунки 2903 відкритих для обліку залишків коштів клієнтів, яким було відмовлено в обслуговуванні.

З системного аналізу вищевказаних положень внутрішнього документа Банку, розробленим на виконання вимог Закону та Положенням № 65, вбачається, що рішення щодо відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) фіксується шляхом підписання відповідного обґрунтованого висновку відповідальним працівником Банку та реалізується шляхом підготовки службової записки. Копії вказаних документів наявні в матеріалах справи, а їх зміст відповідає вимогам чинного законодавства та Правил № 44-4.

Отже, у результаті перевірки, проведеної Банком у межах своїх повноважень саме як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, відповідач дійшов обґрунтованого висновку про те, що фінансові операції позивача є такими, які можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання Банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, у зв`язку з чим відповідачем (відповідальною особою Банку) прийнято рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та про відмову від підтримання ділових відносин з Товариством шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунків на підставі частини 1 статті 15 Закону.

Враховуючи те, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами невідповідності вказаного рішення Банку вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що правові підстави для визнання останнього недійсним відсутні. Відтак позов Товариства є необґрунтованим, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права та можливості звернутися до Банку для повторного відкриття рахунку та його обслуговування у передбаченому законом порядку, з огляду на положення пункту 7.10. Правил № 44-4, якими встановлений порядок прийняття Банком рішення щодо надання дозволу на повторне встановлення ділових відносин з клієнтом, якому раніше було відмовлено від встановлення/підтримання ділових відносин згідно статті 15 Закону.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову.

При цьому, з аналізу приписів Закону та Положення № 65 вбачається, що вчинення Банком дій з проведення фінансового моніторингу та вжиття заходів з протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, здійснюється останнім саме як учасником публічно-правових відносин, з урахуванням виникнення відносин підпорядкування між ним та клієнтом (контрагентом).

Однак, у постановах Верховного Суду, на які позивач посилався у своєму позові, не досліджувалося, чи наділений Банк правом на відмову від договірних відносин саме як суб`єкт господарювання у відносинах приватноправового характеру, чи покладено на Банк, як учасника публічно-правових відносин, обов`язок припинити договірні відносини в імперативному порядку, що має важливе значення для вирішення питання про те, за правилами якої юрисдикції належить вирішення спору про визнання недійсним відповідного рішення Банку.

Судом також враховано, що оскаржуване рішення Банку було прийнято в силу виконання останнім імперативного обов`язку, покладеного на нього, як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, прямими приписами Закону та Положення № 65. Тобто, оскаржуване рішення Банку за своєю правовою природою фактично є рішенням суб`єкта владних повноважень, що є відмінним від поняття "односторонній правочин", передбачений нормами цивільного законодавства, прийняття якого є правом учасника цивільних правовідносин, та яке реалізується шляхом вільного волевиявлення та на загальних засадах цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України. Такий підхід до визначення правової природи спірного рішення Банку узгоджується з положеннями статті 1075 ЦК України, яка передбачає саме "право" Банку на розірвання договору банківського рахунку в разі встановлення відповідних обставин, у той же час як стаття 15 Закону встановлює "обов`язок" для суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовити у встановленні/підтриманні ділових відносин з клієнтом.

За частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 15 липня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко