ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зміну стягувача у судовому наказі

17.07.2025м. Дніпро№ 904/2458/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Губи К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Національної академії внутрішніх справ від 07.07.2025 про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за заявою Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» м. Павлоград

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за недопоставлений товар відповідно до договору №363 про закупівлю дизельного палива та бензину для генераторів від 01.12.2023 у розмірі 49005грн

Представники:

від заявника: не з`явився;

від стягувача: не з`явився;

від боржника: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Тенегія суми заборгованості за недопоставлений товар відповідно до договору №363 про закупівлю дизельного палива та бензину для генераторів від 01.12.2023 у розмірі 49005грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на порушення божником зобов`язань за договором №363 про закупівлю дизельного палива та бензину для генераторів від 01.12.2023 щодо відпуску палива (бензину) за скретч-картками у кількості 79 штук на 990 літрів на загальну суму 49005грн.

За результатами розгляду заяви Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України Господарський суд Дніпропетровської області видав судовий наказ від 19.05.2025 у справі №904/2458/25, який набрав законної сили 12.06.2025.

На адресу суду 07.07.2025 надійшла сформована в системі Електронний суд заява Національної академії внутрішніх справ від 07.07.2025 про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник послався на розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.02.2025 №174-р та зазначив, що було погоджено реорганізацію Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України шляхом приєднання його до Національної академії внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України.

Заявник послався на відсутність відкритого виконавчого провадження, статті 52, 334 Господарського процесуального кодексу України та просив замінити сторону виконавчого провадження у справі №904/2458/25 замість стягувача Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України на його правонаступника - Національну академію внутрішніх справ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025 суд прийняв до розгляду заяву Національної академії внутрішніх справ від 07.07.2025 про заміну сторони виконавчого провадження та призначив розгляд заяви на 17.07.2025.

Стягувач, боржник та заявник явку своїх представників не забезпечили, документи на адресу суду не надавали.

Відповідно до статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву Національної академії внутрішніх справ від 07.07.2025 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №904/2458/25, суд встановив наступне.

Частинами першою, другою статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.11.2020 по справі №916/617/17, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17).

З матеріалів справи убачається, що заявником (стягувачем) у справі №904/2458/25 є Державний науково-дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України (ідентифікаційний код 34045600).

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.02.2025 №174-р "Про погодження реорганізації Державного наукового дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України" погоджена пропозиція Міністерства внутрішніх справ щодо реорганізації Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України (код згідно з ) шляхом приєднання його до Національної академії внутрішніх справ (код згідно з ).

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання (ст. 106 Цивільного кодексу України).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних, осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державний наукового дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України перебуває у стані припинення на підставі внесеного рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, з 13.03.2025.

Згідно з частиною другою ст. 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Частиною восьмою ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Суд враховує, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17.

Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц зазначив, що у статтях 104 та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Датою виникнення універсального правонаступництва юридичної особи відносно особи, яка припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу про таке приєднання.

При цьому господарський суд вважає за необхідне зазначити, що боржником станом на 17.07.2025 судовий наказ від 19.05.2025 у справі №904/2458/25 у добровільному порядку не виконано.

Станом на дату звернення із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавче провадження щодо примусового стягнення заборгованості на підставі судового наказу від 19.05.2025 №904/2458/25 відсутнє.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то й заміна сторони (стягувача або боржника) у виконавчому документі на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Отже наведені процесуальні та матеріальні норми законодавства надають право стороні (заінтересованій особі) звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на стадії виконання судового рішення може здійснити заміну відповідного учасника справи (процесуальне правонаступництво), а також заміну сторони виконавчого провадження (боржника та/або стягувача) їх правонаступником.

З огляду на те, що реорганізація Державного наукового дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України відбулася шляхом приєднання, має місце факт універсального правонаступництва, коли до правонаступника Національної академії внутрішніх справ перейшли обов`язки стягувача.

Враховуючи встановлені вище обставини, наведені положення законодавства, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Національної академії внутрішніх справ та заміни стягувача Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України () на його правонаступника Національну академію внутрішніх справ ().

Керуючись статтями 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Національної академії внутрішніх справ про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити стягувача Державний науково-дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України (ідентифікаційний код 34045600; провул. Євгена Гуцала, буд. 4-А, м. Київ, 01011) на його правонаступника Національну академію внутрішніх справ (ідентифікаційний код 08751177; пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035) у судовому наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 №904/2458/25.

Ухвала набирає законної сили 17.07.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 21.07.2025

Суддя Р.Г. Новікова