УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1278/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

на ухвалу Господарського суду Львівської області (Мазовіта А.Б.)

від 03.02.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду (Бойко С.М., Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.)

від 21.05.2025 (повний текст складений 27.05.2025)

у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С. Завадського"

про стягнення заборгованості в розмірі 1 644 029,50 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С. Завадського" (далі - Відповідач) про стягнення 1 644 029,50 грн заборгованості.

2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 164 029,50 грн заборгованості та 19 728,35 грн судового збору.

3. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу Відповідача на вказане рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 та додані до неї матеріали повернуто Відповідачу.

4. 14 листопада 2024 року Господарський суд Львівської області на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 та ухвали Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у справі №914/1278/24 видав наказ.

5. 11 грудня 2024 року головний державний виконавець Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№76762298 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 14.11.2024 у справі №914/1278/24.

6. 17 грудня 2024 року Відповідач подав до суду заяву, у якій просив відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 (з врахуванням заяви вх.№2061/25 від 24.01.2025).

7. У вказаній заяві Відповідач просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 на 12 місяців зі сплатою заборгованості в загальній сумі 1 663 757,85 грн шляхом стягнення її рівними частинами щомісячно з Відповідача на користь Позивача.

8. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 у справі №914/1278/24 заяву Відповідача (з урахуванням заяви від 24.01.2025 вх.№2061/25) про розстрочку виконання рішення суду першої інстанції від 28.06.2024 у справі №914/1278/24 задоволено частково. Постановлено розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 на 6 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно. В задоволенні решти вимог заяви Відповідача відмовлено.

9. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №9114/1278/24 апеляційну скаргу Позивача від 21.02.2025 б/н - залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 у справі №914/1278/24 залишено без змін. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покладено на Позивача.

10. 24 червня 2025 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача (Скаржника) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 про відстрочення виконання судового рішення та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №914/1278/24, подана Скаржником 23.06.2025 через підсистему "Електронний суд", у якій Скаржник просить:

- поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень;

- скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №914/1278/24 повністю;

- справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

- здійснити розподіл судових витрат.

11. У тексті касаційної скарги Скаржник вказує, що згідно з пунктом 24 частини першої статті 255 ГПК України та пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України ухвала суду першої інстанції про розстрочення судового рішення не підлягає касаційному оскарженню, проте посилаючись на ухвали Верховного Суду від 04.03.2025 у справі №905/1/24, від 02.08.2024 у справі №914/1663/23 та від 25.02.2025 у справі №905/1284/24, у яких Суд відкрив провадження у справі на підставі пункту 24 частини першої статті 255 ГПК України в частині відстрочення виконання рішення суду (у наведених справах питання розстрочення / відстрочення виконання рішення суду вирішувалося разом з ухваленням рішення по суті спору). Тому, з метою забезпечення рівності прав всіх учасників судового процесу та доступу до правосуддя, Скаржник просить відкрити касаційне провадження у цій справі.

12. Посилаючись на сталу та сформовану судову практику господарських судів, яка дозволяє суду першої інстанції вирішувати питання щодо відстрочення розстрочення виконання судового рішення разом з ухваленням судового рішення, якщо сторона у справі про це клопотала, або окремо від рішення суду, після того, як воно вже було ухвалено, Скаржник зазначає, що у випадку, коли питання розстрочення / відстрочення виконання судового рішення вирішувалося разом з ухваленням судового рішення по суті спору, будь-яка сторона судового процесу може оскаржити питання щодо відстрочення / розстрочення виконання рішення суду до Верховного Суду разом із рішенням суду по суті спору, або окремо від нього (в частині наведеного питання). Водночас, у разі вирішення питання судом першої інстанції шляхом постановлення ухвали щодо відстрочення / розстрочення виконання рішення суду першої інстанції через певний проміжок часу з моменту ухвалення рішення по суті спору, оскарження такого питання закінчується на стадії апеляційного провадження, що на думку Скаржника, свідчить про нерівність права учасників судових проваджень на касаційне оскарження та обмеження права на доступ до суду у наведених вище випадках у подібних правовідносинах, щодо одного й того ж інституту права та за різних обставин справи.

13. Таким чином, Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції у справі, що розглядається, у порушення вимог частини першої статті 75, пункту 1 частини другої статті 275, пункту 3 частини першої статті 277 ГПК України:

- неправильно застосовано норми частин першої, третьої-п`ятої статті 331 та статей 74, 76- 79 ГПК України;

- не застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме: підпункт 5 пункту 37 Розділу ІІ, абзац 3 пункту 37 Розділу ІІ постанови Правління Національного Банку України "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг" від 29.07.2024 №163;

- у порушення вимог частини четвертої статті 236 ГПК України не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.04.2025 у справі №369/12/22 щодо заповнення реквізиту "Призначення платежу";

- у порушення вимог частини четвертої статті 11 ГПК України не взято до уваги пункт 25 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 (Заява №63566/00), відповідно до якого суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше суд не виконає свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997;

-не застосовано до спірних правовідносин частину першу статі 75 ГПК України, яка, на думку Скаржника, підлягала обов`язковому застосуванню у цій справі, оскільки під час судового засідання в суді апеляційної інстанції 21.05.2025 Відповідач визнав, що сума грошових коштів у розмірі 50 000 грн дійсно не була отримана Скаржником, а валютна операція вказана у виписці платіжної інструкції від 03.02.2025 №1401 не відбулася, апеляційний суд вказаного не дослідив, а тому згідно з частиною четвертою вказаної норми, ця справа має виняткове значення для Скаржника, оскільки оскаржувані судові рішення фактично позбавляють Скаржника права на майно - грошові кошти у розмірі 50 000 грн.

14. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.

15. Відповідно до вимог статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази; процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

16. Згідно з частиною сьомою статті 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Ця норма не конкретизує, у якому порядку та до якого суду допускається оскарження, а лише встановлює загальну можливість їх оскарження, з урахуванням інших норм ГПК України, частини четверта-шоста регламентують питання, які суд вирішує під час відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення. Вказана стаття міститься у розділі V ГПК України за назвою "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах".

17. ГПК України не містить заборони щодо включення питання про розстрочення або відстрочення виконання рішення безпосередньо до рішення суду за результатами розгляду справи по суті.

18. Зміст частини шостої статті 238 ГПК України свідчить про те, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: порядок і строк виконання рішення; надання відстрочки або розстрочки виконання рішення; забезпечення виконання рішення; повернення судового збору; призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

19. У загальному випадку процесуальна дія стосовно розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду оформлюється ухвалою, що відповідає загальній структурі процесуального рішення (статті 232, 331 ГПК України).

20. Як вбачається з касаційної скарги, Скаржник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відстрочення виконання рішення суду, після її перегляду судом апеляційної інстанції, якою вирішувалося процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення (відстрочення виконання рішення суду на шість місяців з дня ухвалення рішення).

21. Згідно з частиною першою статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

22. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частина друга статті 304 ГПК України).

23. За змістом пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Наведений перелік є вичерпним.

24. Ухвала суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання (пункт 24 частина перша стаття 255 ГПК України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

25. Отже, наведене виключає можливість касаційного перегляду ухвали Господарського суду Львівської області від 03.02.2025, залишеної без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №914/1278/24, про розстрочку виконання рішення суду першої інстанції від 28.06.2024 у справі №914/1278/24 на 6 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно, та відмову в задоволенні решти вимог заяви Відповідача, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

26. Такі висновки виклав Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 06.06.2025 у справі №908/1721/23.

27. У наведеній ухвалі крім іншого Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення не підлягають касаційному оскарженню, якщо заяву з цього питання було розглянуто судом першої інстанції, а апеляційний суд здійснив її перегляд, оскільки такі ухвали не входять до переліку рішень, що можуть бути самостійно оскаржені в касаційному порядку. Натомість, якщо апеляційний суд вирішив це питання вперше, без попереднього розгляду судом першої інстанції, ухвала підлягає касаційному перегляду для забезпечення права на доступ до правосуддя та дотримання принципу рівності сторін.

28. Отже, ураховуючи наведене, касаційна скарга Скаржника на ухвалу суду першої інстанції від 03.02.2025, яка була залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції від 21.05.2025 у справі №914/1278/24, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не відносяться до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України.

29. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

30. Тобто, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту.

31. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

32. З урахуванням викладеного вище, подані Скаржником клопотання не розглядаються.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини першої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №914/1278/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова