ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2025 р. Справа№ 925/367/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

арбітражного керуючого Семенова Д.С. та його представника адвоката Бухаленкова С.С.,

представника Кабанової Л.М. адвоката Киришова О.В.,

представника ТОВ "Спектр-Агро" адвоката Бонтлаба В.В.,

представника ПП "Егіда К" адвоката Гур`євської О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 06.03.2025 (повна ухвала підписана 24.03.2025, суддя Хабазня Ю.А.)

у справі № 925/367/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (код 23103085)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Семенова Д.С. від 19.06.2024 (вх. №9983/24 від 20.06.2024); затверджено звіт ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Семенова Д.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період з 01.01.2024 до 31.05.2024 на суму 132 000 грн, про здійснення і відшкодування витрат за період з 01.01.2024 до 12.06.2024 на суму 25916,99 грн; в решті вимог клопотання відмовлено; відсторонено арбітражного керуючого Семенова Д.С. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута у зв`язку з неналежним їх виконанням; зобов`язано арбітражного керуючого Семенова Д.С. виконувати повноваження ліквідатора до призначення на цю посаду іншого арбітражного керуючого ухвалою суду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 11 квітня 2025 року арбітражний керуючий Семенов Д.С. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

поновити строк на апеляційне оскарження;

скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Семенова Д.С. від 19.06.2024 (вх. суду №9983/24 від 20.06.2024) про затвердження звіту ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Семенова Д.С. про нарахування і виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 504375 грн

та в частині відсторонення арбітражного керуючого Семенова Д.С. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута у зв`язку з неналежним їх виконанням;

прийняти нове судове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого Семенова Д.С. та затвердити схвалений комітетом кредиторів (протокол від 17.06.2024 № 17/06) звіт про нарахування і виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 504 375 грн,

відмовити ФОП Кабановій Лілії Михайлівни в задоволенні заяви про відсторонення арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Остер".

У апеляційній скарзі арбітражний керуючий зазначив, що судом першої інстанції було проігноровано наявні підстави для виплати арбітражному керуючому Семенову Д.С. додаткової грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 925/367/20 у розмірі 504 375 грн. (5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб) та у розмірі 283 289, 23 грн (3 відсотки суми погашених вимог кредиторів).

Окрім того, за доводами арбітражного керуючого, суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявлених вимог та всупереч законодавству за власної ініціативи надав оцінку діям арбітражного керуючого Семенова Д.С. поза межами доводів заяви кредитора ФОП Кабанової Л.М. від 29.08.2024 про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Остер».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/367/20; розгляд справи призначено на 03.06.2025.

23.04.2025 ФОП Кабанова Л.М. подала відзив на апеляційну скаргу, якому просить в задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Семенова Д.С. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 року відмовити у повному обсязі.

За доводами відзиву, у справі було встановлено, що ліквідатор ТОВ «Остер» арбітражний керуючий Семенов Д.С. вказані обов`язки належним чином не виконує, усієї повноти заходів для виявлення всіх активів боржника та максимального задоволення вимог кредиторів не здійснював, натомість переслідував власні корисливі інтереси, задля досягнення яких вводив в оману як кредиторів, так і господарський суд, у зв`язку з чим він і був відсторонений господарським судом від виконання повноважень ліквідатора.

31.05.2025 від Приватного підприємства «Егіда К" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких заперечує довводи та вимоги апеляційної скарги.

02.06.2025 ТОВ "Фінансова компанія "Централ фінанс" подала заперечення на апеляційну скаргу, просила ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Семенова Д.С. без задоволення.

В судовому засіданні 03.06.2025 суд оголосив перерву до 01.07.2025.

27.06.2025 арбітражний керуючий Семенов Д.С. подав додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 01.07.2025 суд проголосив скорочену постанову (вступну та резолютивну частини) відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, вважає, що ухвала суду першої інстанції від 06.03.2025 підлягає частковому скасуванню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2020 ухвалою Господарського суду Черкаської області відкрито провадження у справі № 925/367/20 про банкрутство боржника.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 64691459,63 грн.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 09.12.2020 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Семенова Д.С.

19.06.2024 ліквідатор боржника арбітражний керуючий Семенов Д.С. подав заяву про затвердження звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період з 01.01.2024 до 31.05.2024 на суму 132 00000 грн, про здійснення і відшкодування витрат за період з 01.01.2024 до 12.06.2024 на суму 25916, 99 грн, про нарахування додаткової грошової винагороди у розмірі 504375 грн, що обрахована у розмірі 5 % вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, а також про нарахування додаткової грошової винагороди в сумі 283289,23 грн, яка обрахована у розмірі 3 % від суми погашених вимог кредиторів.

Вказані звіти схвалені комітетом кредиторів (протокол №17/06 від 17.06.2024).

16.08.2024 ФОП Кабанова Л.М. подала заперечення на клопотання арбітражного керуючого, а 29.08.2024 звернулась із клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відсторонення арбітражного керуючого Семенова Д.В. від виконання обов`язків ліквідатора у даній справі виходив з наступних обставин.

Арбітражний керуючий Семенов Д.С. подав клопотання від 17.01.2024 про нарахування додаткової грошової винагороди, у якому вказані недостовірні відомості, що визнанні судом першої інстанції як зловживання процесуальними правами, що є відповідно до п.2 і 3 абз.2 ч.4 ст.12 Кодексу підставою для задоволення скарги Кабанової Л.М. від 29.08.2024 так і для відсторонення його від виконання повноважень ліквідатора банкрута з ініціативи суду.

Ліквідатор банкрута не надав докази повідомлення Кабанової Л.М. про збори комітету кредиторів 04.01.2024, надсилання їй підписаного електронним підписом документа "Звіт про нарахування і виплату додаткової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого" від 29.12.2023.

Відмова ухвалами суду від 28.11.2023 від 29.05.2024 у задоволенні заяв арбітражного керуючого Семенова Д.С. від 09.11.2023 від 17.01.2024 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого вказує на те, що він не дотримується норм Кодексу щодо порядку складення звіту і його схвалення комітетом кредиторів та затвердження судом, не виконує правил діловодства арбітражного керуючого, що суд першої інстанції оцінює як неналежне виконання ним своїх обов`язків, що є відповідно до п.1 абз.2 ч.4 ст.12 Кодексу підставою для відсторонення його від виконання повноважень ліквідатора банкрута з ініціативи суду.

Ухвалою суду 28.10.2020 заборонено будь-яким особам відчужувати у будь-який спосіб рухоме та нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Остер", втім ліквідатор здійснив продаж майна боржника до скасування арешту - 07.06.2023.

Повна бездіяльність (якщо не пряма умисна або мовчазна згода на вчинення таких дій ТОВ "Єврокредит" і ТОВ "Овнер груп") ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Семенова Д.С., стала передумовою повторної завідомо незаконної (для усіх осіб, які приймали в цьому участь) реєстрації права власності ЦМК у смт.Літин за ТОВ "Єврокредит" і надалі до його відчуження ТОВ "Овнер груп".

Крім того, у цей час судом розглядається справа №925/367/20(925/157/24) за поданою у межах справи про банкрутство боржника позовною заявою фізичної особи-підприємця Кабанової Л.М. до ТОВ "Остер", ТОВ "Українська універсальна біржа" та ОСОБА_2 ,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ТОВ "Овнер груп", про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та акту про придбання майна на аукціоні.

Таким чином, за висновком суду першої інстанції, нарахування арбітражним керуючим Семеновим Д.С. додаткової грошової винагороди у розмірі 5% вартості реалізованого майна є передчасним, оскільки позов обґрунтовано неналежним, на думку позивача, виконанням арбітражним керуючим Семеновим Д.С. покладених на нього обов`язків ліквідатора ТОВ "Остер", що полягають у неприйнятті майна боржника до свого відання, незабезпеченні його збереження та управління цим майном, що призвело до його використання третіми особами поза волею власника, поданні суду неправдивих відомостей щодо обставин повернення належного боржнику майна.

Суд першої інстанції оцінив вказані обставини як неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого, та подання ним до суду неправдивих відомостей, та визнав відповідно до п.1 і 3 абз.2 ч.4 ст.12 Кодексу як підставу для відсторонення його від виконання повноважень ліквідатора банкрута з ініціативи суду.

Зазначена вище обставина також стала підставою для відмови в частині затвердження нарахованої додаткової грошової винагороди арбітражного керуючого Семенова Д.С. у розмірі 5% вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, на суму 504 375 грн (оскільки саме з його вини таке повторне відчуження стало можливим).

Ухвалою суду від 14.06.2021у справі №925/367/20(925/62/21) повернуто боржнику у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Семенову Д.С., подану у межах справи про банкрутство ТОВ "Остер" заяву від 13.01.2021 про визнання недійсними укладених боржником договорів поруки від 03.01.2020 та від 19.03.2020 у зв`язку з порушенням заявником правил об`єднання позовних вимог.

Однак повторно заяв про визнання недійсними укладених боржником договорів поруки від 03.01.2020 та від 19.03.2020 після усунення недоліків у справі №925/367/20(925/62/21) арбітражним керуючим Семеновим Д.М. подано не було.

У десяти справах за позовами боржника у особі арбітражного керуючого Семенова Д.С. (№925/367/20 (925/62/21); №925/367/20 (925/892/23); № 925/367/20 (925/897/23); №925/367/20 (925/899/23); №925/367/20 (925/900/23); №925/367/20 (925/901/23); № 925/367/20 (925/896/23); №925/367/20 (925/143/24); №925/367/20 (925/143/24) ) у задоволенні позову було відмовлено з підстав не доведення вимог (надання неналежних і недопустимих доказів), що вказує, за висновком суду першої інстанції, на відсутність розуміння поняття доказів та судової практики щодо доказів, нездатність Семенова Д.С. вирішувати питання стягнення дебіторської заборгованості, покладення солідарної відповідальності, безпідставне витрачання коштів кредиторів на сплату судового збору для подання необгрунтованих позовів. Повторно вказані позови не подавались, причини відмови від вимог до цих осіб у звітах ліквідатора банкрута відсутні та на комітет кредиторів не виносились. При цьому строк позовної давності продовжує спливати.

За висновком суду першої інстанції, арбітражний керуючий Семенов Д.С., подаючи до суду значну кількість безпідставних (не обґрунтованих) заяв (у т.ч. позовних), створив штучні умови для затягування справи, що призвели до збільшення витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство та порушення прав кредиторів отримати задоволення своїх грошових вимог до боржника.

Вказані обставини суд першої інстанції оцінив як неналежне виконання арбітражним керуючим Семеновим Д.С. своїх обов`язків та зловживання наданими правами та визнав відповідно до п. 1 і 2 абз. 2 ч. 4 ст. 12 Кодексу як підставу для відсторонення його від виконання повноважень ліквідатора банкрута з ініціативи суду.

Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що у період з грудня 2023 року по січень-травень 2024 року арбітражний керуючий Семенов Д.С. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Згідно зі звітом від 13.06.2024 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.12.2023 по 31.05.2024 ліквідатором банкрута нараховано суму 132 000 грн грошової винагороди, виплату якої не здійснено, та за період з 01.01.2024 по 12.06.2024 фактично здійснено витрат на суму 25 916,99 грн, які за рахунок майна боржника не відшкодовано. Розмір грошової винагороди підтверджується розрахунком. Розмір понесених витрат підтверджується первинними бухгалтерськими документами (а.с.110-138 т.41).

Вищеназваний звіт схвалено рішенням комітету кредиторів (протокол від 17.06.2024 №17/06).

Врахувавши, що розрахунки грошової винагороди та витрат є вірними, суд першої інстанції затвердив звіт арбітражного керуючого Семенова Д.С. схвалений в зазначеній частині.

Відмовляючи у затвердженні звіту про нарахування додаткової грошової винагороди виходив з того, що реалізоване на аукціоні майно боржника згідно з протоколом про проведення аукціону від 28.12.2023 №BRD001-UA-620 на загальну суму 10 087 500 грн, з якої обрахована додаткова винагорода, вибуло з власності боржника внаслідок бездіяльності (якщо не пряма умисна або мовчазна згода на вчинення таких дій ТОВ "Єврокредит" і ТОВ "Овнер груп") ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Семенова Д.С. та стала передумовою повторної завідомо незаконної (для усіх осіб, які приймали в цьому участь) реєстрації права власності ЦМК у смт. Літин за ТОВ "Єврокредит" і надалі до його відчуження ТОВ "Овнер груп".

Також, за висновком суду першої інстанції, додаткова грошова винагорода розрахована у розмірі 3% суми погашених вимог кредиторів в розмірі 283 289,23 грн, які отримані від реалізації заставного майна не передбачена законом.

Відповідно до частини четвертої статті 28 КУзПБ Арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Відповідно до ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород (ч. 1).

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі:

5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб;

3 відсотки суми погашених вимог кредиторів.

Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги.

Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів (ч. 3).

Згідно з ч. 3 ст. 61 КУзПБ (в редакції чинній на дату реалізації заставного майна) за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню в порядку, визначеному цим Кодексом. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Згідно з ч. 3 ст. 61 КУзПБ (в редакції Закону України № 2971-IX від 20.03.2023, який набрав чинності 15.04.2023) за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та визначенням вартості такого майна. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню забезпеченим кредитором. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечують таке майно.

Частиною 6 статті 61 КУзПБ установлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово. Арбітражний керуючий здійснює погашення вимог забезпеченого кредитора протягом 10 робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета забезпечення.

З аналізу наведених норм законодавства належить дійти висновку, що додаткова винагорода арбітражному керуючому визначається у розмірі 5 % вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, а також у розмірі 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів.

При цьому, за рахунок заставного майна погашаються лише вимоги кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно та, як вірно зазначив суд першої інстанції, за рахунок такого майна не може бути оплачена додаткова винагорода арбітражного керуючого в розмірі 3 % від суми погашених вимог кредиторів (абз. 3 ч. 3 ст. 30 КУзПБ).

Додаткова винагорода може бути нарахована та виплачена арбітражному керуючому лише з вартості майна, в тому числі і заставного, яке було стягнутого (повернуто у власність) на користь боржника в результаті вжитих арбітражним керуючим заходів протягом судових процедур банкрутства (абз. 2 ч. 3 ст. 30 КУзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи кредитор боржника ФОП Кабанова Л.М., яка є пов`язаною особою щодо боржника (учасник товариства) подала клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Семенова Д.С. від виконання повноважень ліквідатора, в обґрунтування якого зазначила, що ліквідатором під час нарахування додаткової грошової винагороди подає кредиторам та суду неправдиві відомості щодо обставин з повернення майна боржника. За таких обставин, вважає, що ліквідатор повинен бути відсторонений на підставі п. 3 абз. 2 ч. 4 ст. 28 КУзПБ.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно визнав дії арбітражного керуючого під час звернення із клопотанням про нарахування додаткової грошової винагороди як зловживання правами арбітражного керуючого, а наведені у них обґрунтування нарахування винагороди - як подання до суду неправдивих відомостей.

Такі висновки суду ґрунтуються на доводах клопотання ФОП Кабанової Л.М. та власних припущеннях суду, містять у собі оціночні судження щодо компетенції арбітражного керуючого, відповідно не можуть бути підставою для відсторонення арбітражного керуючого на підставі ст. 28 КУзПБ.

Законною підставою для відсторонення арбітражного керуючого будуть бути лише підтверджені доказами обставини щодо порушення або невиконання арбітражним керуючим вимог КУзПБ або інших актів законодавства, які в даному випадку судом першої інстанції не встановлені.

При цьому, встановивши обставини, які за висновком суду першої інстанції є підставами для відсторонення арбітражного керуючого, одночасно зроблено висновок про наявність підстав для затвердження грошової винагороди арбітражному керуючому, яка нарахована за той же період, який аналізувався судом.

Тобто, суд першої інстанції дійшов взаємовиключних висновків про наявність підстав для увільнення арбітражного керуючого і одночасно про виплату йому грошової винагороди у цей же період.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції відстороняючи арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі не встановив жодного порушення чинного законодавства, допущеного арбітражним керуючим. При цьому, нарахування додаткової винагороди у зв`язку з поверненням майна боржника від третіх осіб є правом арбітражного керуючого, а до завдання суду належить перевірка обґрунтованості вимог арбітражного керуючого і не може бути розцінене як подання суду неправдивих відомостей, позаяк є власною суб`єктивною позицією арбітражного керуючого.

В даному випадку, суд першої інстанції вірно встановив, що вибуття із володіння та повернення майна боржника, з вартості якого обрахована додаткова винагорода арбітражного керуючого, відбулось після відкриття провадження у справі, відповідно не може бути підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до ч. 3 ст. 30 КУзПБ.

Одночасно колегія суддів зазначає про безпідставність висновків суду про наявність підстав для відсторонення у зв`язку з обставинами за якими саме ліквідатор сприяв втраті майна, позаяк ґрунтуються саме на припущенні (якщо не пряма умисна або мовчазна згода на вчинення таких дій ТОВ "Єврокредит" і ТОВ "Овнер груп"), а також не пов`язані із арбітражним керуючим об`єктивними обставинами (діяння третіх осіб щодо майна боржника).

Таким чином, колегія суддів вважає, що установлені судом першої інстанції обставини справи не можуть бути визнанні як підстави для увільнення арбітражного керуючого від участі у справи (ґрунтуються на припущеннях та оціночних судженнях) як і подане ФОП Кабановою Л.М. клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Семенова Д.С. від виконання повноважень ліквідатора боржника, позаяк не підтверджене будь-якими належними та беззаперечними доказами, а рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального (ст. 28 КУзПБ) та процесуального (ст. 236 ГПК України) права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а відтак підлягає скасуванню в частині відсторонення арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича від виконання обов`язків ліквідатора боржника. В решті ухвалу належить залишити без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 271, п. 1, 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 у справі № 925/367/20 скасувати в частині відсторонення арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича від виконання обов`язків ліквідатора боржника.

3. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.03.2025 у справі № 925/367/20 в частині відмови у задоволенні решти вимог клопотання арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича від 19.06.2024 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 24.07.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко