номер провадження справи 17/58/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 Справа № 908/1348/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/1348/25

за позовною заявою: державного підприємства Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля, 49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8

про зобов`язання поставити товар та стягнення 7,35 грн

СУТЬ СПОРУ:

09.05.25 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла позовна заява за вих. від 09.05.25 № 24/58 з вимогами державного підприємства Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (далі ДП КБ Південне ім. М.К. Янгеля) до товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (далі ТОВ ІНКАМ ФІНАНС) про:

- зобов`язання ТОВ ІНКАМ ФІНАНС передати позивачу в межах м. Дніпро пальне загальним обсягом 3 455,04 літри, з яких: 1 705,00 л бензин А95 та 1 750,04 л дизпаливо;

- стягнення залишку сплачених коштів за договором поставки від 06.10.23 № 0119-СК-Д у розмірі 7,35 грн.

12.05.25 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/1348/25 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 15.05.25 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1348/25 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 14.07.25 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із частинами 5 та 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали цієї справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні та суду не надано.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договору № 0038-ПК-Д від 06.10.23 на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за Паливними картками, договору поставки № 0119-СК-Д від 06.10.23, а також укладених між сторонами договорів поставки ПММ у спрощений спосіб залишились невиконаними зобов`язання щодо передачі ДП «КБ «Південне» попередньо оплаченого пального (товару) загальним обсягом 3 455,04 літри. У 2025 році ДП «КБ`Південнне» зіткнулось з неможливістю отримати оплачений товар згідно пред`явлених Паливних карток у зв`язку із закритими АЗС та відсутністю на них пального. Направлені на адресу відповідача листи/вимоги залишились без відповіді. Оскільки ДП «КБ «Південне» позбавлене можливості реалізувати право на отримання паливно-мастильних матеріалів, за які було сплачено кошти, позивач вважає наявними підстави для зобов`язання відповідача виконати умови договорів у судовому порядку. Посилаючись на приписи ст.ст. 11, 509, 530, 599, 629, 664, 693, 697 ЦК України, ст. 173 ГК України, позивач просить суд позов задовольнити, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до Відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ ІНКАМ ФІНАНС є: Україна, 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Каховська будинок 11А, кабінет №8.

Ухвала суду у справі № 908/1348/25 доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 15.05.25.

Судом враховано, що відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).

Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.05 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов ні у встановлений в ухвалі суду від 15.05.25 у справі № 908/1348/25 процесуальний строк для подачі відзиву, ні пізніше, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк та пізніше не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наявні матеріали справи № 908/1348/25 дозволяють розглянути справу по суті спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

З урахуванням ст.ст. 233, 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата складання повного рішення 17.07.25.

З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти.

При цьому, судом враховано, що:

- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається;

- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя;

- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді;

- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (Покупець, Замовник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (Постачальник, відповідач у справі) 06.10.23 укладено договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0038-ПК-Д (надалі Договір 1).

Відповідно до п. 2.1 Договору 1, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язався поставити Замовнику паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується; організовувати та забезпечувати відпуск ПММ Замовнику або довіреній особі Замовника на підставі Паливних карток, а Замовник зобов`язується сплатити Постачальнику вартість ПММ.

Асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ, визначаються у рахунках, які виставляються Постачальником та сплачуються Замовником згідно умов цього договору (п. 2.2 Договору 1).

Згідно із п. 2.3 Договору 1, право власності на ПММ виникає у Замовника з моменту фактичного отримання ПММ на підставі Авторизаційної відповіді у кількості, що вказана у квитанціях Терміналу, в повному обсязі згідно з договором за ціною, що визначена відповідно до розділу 5 договору.

За визначенням п. 2.4 Договору 1, відпуск ПММ Постачальником Замовнику відбувається через мережу АЗС після отримання позитивних Авторизаційних відповідей по Паливним карткам через Термінал.

Відповідно до п. 4.1.5 Договору 1, Постачальник зобов`язався забезпечити Замовнику можливість безперешкодного використання Паливних карток відповідно до умов договору та Правил користування Паливними картками (додаток 1 до договору).

Пунктом 5.1 Договору 1 визначено умови оплати: оплата здійснюється Замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 Договору 1, він (цей договір) вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Даний договір укладений терміном на 1 рік. Ц У випадку, якщо жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік і на тих же умовах.

На виконання зобов`язань за Договором 1 позивачем з жовтня 2023 року на підставі рахунків здійснено на користь ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» попередню оплату на загальну суму; 347 990,00 грн з ПДВ за товар (Бензин А-92, Бензин А-95, Дизпаливо) обсягом 6995,04 л: рахунки-фактури №0001/1309410 від 11.03.24, № 0001/1463077 від 11.03.24, № 0001/1747679 від 11.03.24, № 0001/1361475 від 20.03.24, № 0001/1629847 від 26.03.24, № 0001/1542465 від 16.04.24, № 0001/1318845 від 07.05.24, № 0001/1006757 від 02.07.24.

За рахунком-фактурою № 0001/1006757 від 02.07.24 на паливну картку у зв`язку підвищенням вартості за один літр замість заявлених 500 л зараховано 495,04 л дизельного палива.

Перерахування ДП «КБ «Південне» коштів на підставі рахунків-фактур підтверджується платіжними інструкціями № 731 від 11.03.24, № 732 від 11.03.24, № 733 від 11.03.24, № 830 від 20.03.24, № 939 від 27.03.24, № 1177 від 17.04.24, № 1393 від 08.05.24, №1952 від 10.06.24.

Згідно з умовами Договору 1, після оплати рахунків-фактур та отримання позивачем ПММ на АЗС, останнім були отримані підсумкові видаткові накладні в наступному місяці за попередній місяць, які підтверджують отримання Покупцем ПММ в обсязі 6640 л, на загальну суму 329 461,90 грн (згідно наведеному у позовній заяві переліку).

Неотриманими позивачем за договором №0038-ПК-Д від 06.10.23 залишились ПММ загальним обсягом 355,04 літрів на суму 18 528,10 грн з ПДВ, з яких: Бензин А-95 - 200 л на загальну суму 10 700,00 грн з ПДВ; Дизпаливо -155,04 л на загальну суму 7 828,10 грн з ПДВ.

Також, між державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (Покупець, Замовник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (Постачальник, відповідач у справі) 06.10.23 укладено договір поставки № 0119-СК-Д (надалі Договір 2).

Відповідно до п. 1.1 Договору 2, постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: згідно накладних на товар (п. 1.2 Договору 2).

Кількість згідно накладних на товар (п. 1.4 Договору 2).

Згідно з п.1.5 Договору 2, відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету України №1442 від 20.12.97.

Відповідно до п. 3.1 Договору 2, ціна 1 літра товару: згідно з накладних на товар.

Загальна сума договору складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними (п. 3.2 Договору 2).

Пунктом 4.1 Договору 2 визначено умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на Товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з п. 4.5. договору 2, Постачальник зобов`язується на протязі 5-ти робочих днів передати Покупцю, а Покупець зобов`язаний отримати від Постачальника довірчі документи(скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати Товару.

Відповідно до пунктів 5.2.1, 5.2.2 Договору 2, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій ніж зазначено в скретч-картці.

Згідно з п. 10.2. договору 2, даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік і на тих же умовах.

На виконання зобов`язань за Договором 2 відповідачем надано позивачу:

1. рахунок-фактуру № 0001/0005060 від 22.11.24 на суму 151 970,00 грн.

За вказаним рахунком 26.11.24 позивач перерахував на користь відповідача кошти у розмірі 99 980,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3056 від 26.11.24.

Після отримання передплати ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» передано ДП «КБ «Південне» довірчі документи (скретч-картки) згідно видаткової накладної № 0001/0004318 від 26.11.24 та Специфікації № 0001/0004318-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах на загальний обсяг пального: 2000 л.

Згідно з видатковою накладною № 0001/0004318 від 26.11.24 ДП «КБ «Південне» за скретч-картками на АЗС був отриманий товар у обсязі 1960 літрів ПММ на загальну суму 97 900,40 грн з ПДВ.

У зв`язку із закриттям АЗС «АВІАС» та відсутністю на них пального залишився неотриманим товар за скретч-картками Бензин А-95 номіналом 20 л; всього 40 літрів на суму 2 079,60 грн з ПДВ.

2. рахунок-фактуру № 0001/00005229 від 03.12.24 на суму 151 970,00 грн.

За вказаним рахунком 05.12.24 ДП «КБ «Південне» перерахувало ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» кошти у розмірі 151 970,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3118 від 05.12.24.

Після отримання передплати ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» передало ДП «КБ «Південне» довірчі документи (скретч-картки) згідно видаткової накладної № 0001/0004470 від 06.12.24 та Специфікації № 0001/0004470-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах на загальний обсяг пального: 3000 л.

Згідно з видатковою накладною № 0001/0004470 від 06.12.24 ДП «КБ «Південне» за скретч-картками на АЗС був отриманий товар у обсязі 2360 літрів ПММ на загальну суму 121 176,40 грн з ПДВ.

У зв`язку закриттям АЗС «АВІАС» та відсутністю на них пального ДП «КБ «Південне» не отримано товар за скретч-картками згідно Специфікації № 0001/0004470-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0001/0004470 від 06.12.24 в обсязі: 640 літрів ПММ на суму 30 793,60 грн з ПДВ, з яких: Бензин А- 95 20 л на загальну суму 1 039,80 грн з ПДВ, Дизпаливо 620 л на загальну суму 29 753,80 грн з ПДВ.

3. рахунок-фактуру № 0001/00005394 від 17.12.24 на суму 107 980,00 грн з ПДВ.

З вказаним рахунком 19.12.24 ДП «КБ «Південне» перерахувало ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» кошти у розмірі 107 980,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3200 від 19.12.24.

Після отримання передплати ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» передало ДП «КБ «Південне» довірчі документи (скреч-картки) згідно видаткової накладної № 0001/0004590 від 20.12.24 та Специфікації № 0001/0004590-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах на загальний обсяг пального: 2000 л.

Згідно з видатковою накладною № 0001/0004590 від 20.12.24 ДП «КБ «Південне» за скретч-картками на АЗС був отриманий товар у обсязі 1020 літрів ПММ на загальну суму 55 069,80 грн з ПДВ.

У зв`язку закриттям АЗС «АВІАС» та відсутністю на них пального ДП «КБ «Південне» не отримано товар за скретч-картками згідно Специфікації № 0001/0004590-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0001/0004590 від 20.12.24 в обсязі 980 літрів на суму 52 910,20 грн з ПДВ.

4. рахунок-фактуру № 0001/0002440 від 02.07.24 на суму 181 485,00 грн з ПДВ.

За вказаним рахунком згідно платіжної інструкції № 1951 від 10.07.24 ДП «КБ «Південне» сплачено 181 485,00 грн.

При цьому, за рахунком-фактурою № 0001/0002440 від 02.07.24 було сплачено 74 985,00 грн за 1500 л дизельного палива, але згідно видаткової накладної № 0001/0002141 від 11.07.24 отримано скретч-карток на дизельне пальне загальним обсягом 1485 літрів на суму 74 977,65 грн у зв`язку підвищенням вартості за один літр. Різниця між рахунком-фактурою № 0001/0002440 від 02.07.24 та видатковою накладною № 0001/0002141 від 11.07.24 склала 7,35 грн (181 485,00 грн -181 477,65 грн).

27.03.25 позивачем направлено на адресу відповідача лист вих. 39/1453 від 27.03.25 щодо повернення залишку сплачених коштів за рахунком № 0001/0002440 від 02.07.24 та перерахованих платіжною інструкцією №1951 від 10.07.24 у розмірі 7,35 грн. Відповіді на лист не отримано.

Не виконаними ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» за договором № 0119-СК-Д від 06.10.23 залишились зобов`язання щодо передання оплаченого пального загальним обсягом 1660 л на загальну суму 85 783,40 грн, з яких: Бензин А-95 - 1040 л на суму 56 029,60 грн з ПДВ, Дизпаливо - 620 л на загальну суму 29 753,80 грн (у т.ч. ПДВ 4958,97грн), та повернення залишку сплачених коштів у розмірі 7,35 грн з ПДВ.

Крім того, між ДП «КБ «Південне» (Покупець, позивач) та ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» (Постачальник, відповідач) неодноразово укладались договори поставки ПММ у спрощений спосіб шляхом складання наступних документів:

1. На закупівлю Бензину А-95: рахунок-фактура № 0001/0005346 від 11.12.24, платіжна інструкція № 3196 від 19.12.24, видаткова накладна №0001/0004637 від 27.12.24, Специфікація №0001/0004637-Свід 27.12.24 ; рахунок-фактура №0001/0004511 від 21.10.24, платіжна інструкція №2812 від 23.10.24, видаткова накладна №0001/0003855 від 25.10.24, Специфікація № 0001/0003855-С від 25.10.24; разом по Бензину А-95: 465 літрів на суму 24 955,20 грн з ПДВ.

2. На закупівлю Дизпалива: рахунок-фактура № 0001/0003241 від 09.08.24, платіжна інструкція №2169 від 13.08.24, видаткова накладна № 0001/0002833 від 20.08.24, Специфікація №0001/0002833-С від 20.08.24; рахунок-фактура № 0001/0003980 від 18.09.24, платіжна інструкція №2586 від 20.09.24, видаткова накладна №0001/0003469 від 27.09.24, Специфікація №0001/0003469-С від 27.09.24; рахунок-фактура № 0001/0004512 від 21.10.24, платіжна інструкція №2813 від 23.10.24, видаткова накладна № 0001/0003856 від 25.10.24, Специфікація № 0001/0003856-С від 25.10.24; рахунок-фактура № 0001/0005347 від 11.12.24, платіжна інструкція №3197 від 19.12.24, видаткова накладна № 0001/0004638 від 27.12.24, Специфікація № 0001/0004638-С від 27.12.24; разом по Дизпаливу: 975 літрів на суму 48 082,65 грн з ПДВ.

Загальний обсяг невиконаних зобов`язань ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» щодо передачі ДП «КБ «Південне» попередньо оплаченого пального (товару) за договорами поставки ПММ укладеними у спрощеній формі становить:1440 літрів оплачених ПММ на суму 73 037,85 грн з ПДВ, з яких: 465 л Бензин А-95 на загальну суму 24 955,20 грн з ПДВ, 975 л Дизпаливо на загальну суму 48 082,65грн з ПДВ.

За поясненнями позивача, у 2025 році ДП «КБ «Південне» зіткнулось з неможливістю отримати оплачений товар на АЗС на підставі пред`явленої Паливної картки та за отриманими стретч-картками у зв`язку з закритими АЗС та відсутністю на них пального.

07.03.25 ДП «КБ «Південне» направлено на адресу відповідача лист вих. №24/22 від 07.03.25 з проханням роз`яснення причин невиконання зобов`язань щодо відпуску палива, за яке ДП «КБ «Південне» вже здійснено передплату відповідно до умов вищезазначених договорів, а також надати перелік АЗС на яких ДП «КБ «Південне» може наразі отримати оплачене пальне на підставі довірчих документів (скретч-карток) та паливних карток. 14.03.2025 вказаний лист ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» отримано (трекінг Укрпошти 814).

16.04.25 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу вих. № 24/52 від 16.04.25 щодо виконання умов договорів №0038-ПК-Д від 06.10.23 та №0119-СК-Д від 06.10.23 шляхом передачі належного ДП «КБ «Південне» пального на АЗС АВІАС, розташованої за адресою м. Дніпро, вул. Макарова, 27д, або визначити АЗС у м. Дніпрі та зазначити їх адреси, на яких ДП «КБ «Південне» може отримати оплачене пальне на підставі довірчих документів (скретч-карток) та паливних карт. 18.04.25 вимогу ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» отримано (трекінг Укрпошти 814).

Станом на 06.05.25 ДП «КБ «Південне» жодної відповіді від відповідача не отримано.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за попередньо оплаченими талонами/скретч-картами у визначені договорами спосіб та строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на не вчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України).

Як свідчать наявні матеріали цієї господарської справи, спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0038-ПК-Д від 06.10.23, договором поставки № 0119 від 06.10.23 та договорами поставки ПММ укладеними у спрощеній формі.

Відповідно до приписів ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом пунктів 2, 4 зазначеної статті, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 205 ЦК України визначено:

1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

2. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

3. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Стаття 207 ЦК України закріплює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як випливає з матеріалів цієї справи, на підставі Специфікацій, рахунків-фактур та двосторонньо підписаних видаткових накладних між позивачем та відповідачем склалися господарські відносини, у розумінні ст. 202 ЦК України, що породили взаємні обов`язки, а саме обов`язки позивача полягають у поставці товару відповідачеві, а обов`язки відповідача - у прийнятті товару та його оплаті.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними вважаються умови, які є необхідними і достатніми для укладення договору. Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору.

В даному випадку, у спірних Специфікаціях та видаткових накладних щодо поставки ПММ у спрощений спосіб міститься назва продукції, одиниця виміру, кількість, ціна та вартість товару, тобто всі відомості, які необхідні для укладення договору поставки.

Таким чином, суд зазначає, що дії сторін в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства слід визнати діями, що породжують цивільні права і обов`язки, аналогічні зобов`язанням за договором поставки. Ці дії, згідно із положеннями ст.ст. 11, 655, 692 ЦК України, є підставою виникнення у позивача сплатити вартість замовленого товару, а у відповідача обов`язку поставити позивачу товар у обумовлений спосіб.

За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Позивач свої зобов`язання за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 0038-ПК-Д від 06.10.23, договором поставки № 0119 від 06.10.23 та договорами поставки ПММ укладеними у спрощеній формі виконав належним чином, перерахувавши відповідачу кошти за талони/скретч-карти на суму 614 452,85 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо поставки позивачу паливно-мастильних матеріалів, організації та забезпечення відпуску ПММ позивачу або його довіреній особі на підставі Паливних карток/скетч-карток належним чином не виконав.

За договором №0038-ПК-Д від 06.10.23 не отриманими позивачем залишились ПММ загальним обсягом 355,04 літрів на суму 18 528,10 грн з ПДВ, з яких: Бензин А-95 - 200 л на загальну суму 10 700,00 грн з ПДВ; Дизпаливо -155,04 л на загальну суму 7 828,10 грн з ПДВ.

За договором № 0119-СК-Д від 06.10.23 невиконаними залишились зобов`язання щодо передання позивачу оплаченого пального загальним обсягом 1660 л на загальну суму 85 783,40 грн, з яких: Бензин А-95 - 1040 л на суму 56 029,60 грн з ПДВ, Дизпаливо - 620 л на загальну суму 29 753,80 грн (у т.ч. ПДВ 4958,97грн), та повернення залишку сплачених коштів у розмірі 7,35 грн з ПДВ.

За укладеними у спрощений спосіб договорами не отриманими за попередньо оплаченими рахунками залишаються 1440 літрів оплачених ПММ на суму 73 037,85 грн з ПДВ, з яких: 465 л Бензин А-95 на загальну суму 24 955,20 грн з ПДВ, 975 л Дизпаливо на загальну суму 48 082,65грн з ПДВ.

Таким чином, невиконаними відповідачем залишаються зобов`язання щодо поставки позивачу пального загальним обсягом 3455,04 л, з яких: Бензин А-95 1705 л та Дизпаливо 1750,04 л.

Даний факт відповідачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, зобов`язання за договором повинні бути виконані, незважаючи на інші обставини.

У відповідності до вимог частин 1 та 2 статті 202 Господарського кодексу України, зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення.

Припис частини 2 статті 693 ЦК України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 909/524/18.)

Положення ч. 2 ст. 693 ЦК України, як і будь-які інші правові норми, що регулюють спірні правовідносини, не передбачають обов`язку покупця додатково погоджувати строк повернення суми попередньої оплати за товар, натомість саме недотримання строку поставки товару є підставою виникнення у покупця права вимагати у постачальника передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Обставини цієї господарської справи свідчать, що між сторонами у справі було підписано видаткові накладні, відповідно до яких позивачу перейшло право власності на товар: Бензин А-95 та Дизпаливо у кількості 15435,04 літрів (1660 л за договором № 0119-СК-Д, 355,04 л за договором № 0038-ПК-Д та 1440 л за договорами у спрощений спосіб).

Відповідачем не спростовано обставини отримання позивачем від відповідача відповідних талонів/скретч-карток та оплати позивачем усього товару.

Отже, у даному випадку спір стосується фактичного передання товару, право власності на який належить позивачу та який зберігається у відповідача.

Матеріали справи не містять доказів передання відповідачем позивачу пального в обсязі, який був оплачений.

Стосовно неналежного способу захисту, обраного позивачем, суд зазначає, що згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд проголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.18 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.18 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.19 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.19 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.20 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.20 у справі № 469/1044/17 (пункт 67).

За змістом частини 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Такий спосіб захисту, як примусове виконання обов`язку в натурі, застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов`язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов`язок.

Тобто цей спосіб захисту застосовується за наявності зобов`язальних правовідносин між позивачем та відповідачем, зокрема, може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги.

Подібні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України стосовно такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.21 у справі №910/18950/19.

Позивачем заявлено позов у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання забезпечення отримання позивачем належного йому пального за попередньо оплаченими талонами/скретч-картками.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає способу захисту, визначеному ст. 16 ЦК України, та здатний відновити порушені права позивача при задоволенні позову.

Факт утримання (неповернення) відповідачем залишку сплачених коштів за договором № 0119-СК-Д від 16.10.23 в сумі 7,35 грн також підтверджений матеріалами справи.

Таким чином, у даному випадку, позивачем доведено обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати присуджуються до стягнення порівну з кожного відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11-15, 73-80, 86, 91, 129, 195, 210, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, ідентифікаційний код 40308189) передати державному підприємству Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3; ідентифікаційний код 14908304) в межах м. Дніпро пальне загальним обсягом 3 455,04 літри, з яких: 1 705,00 літрів бензин А-95 та 1 750,04 літрів дизпаливо.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, ідентифікаційний код 40308189) на користь державному підприємству Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, ідентифікаційний код 14908304) залишок сплачених коштів за договором поставки від 06.10.23 № 0119-СК-Д у розмірі 7 (сім) грн 35 коп. та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.07.2025.

Суддя В.Л. Корсун