ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

21 липня 2025 року Справа № 915/1096/25

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи

заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» б/н від 17.07.2025 (вхід.№10638/25 від 18.07.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви

особа, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову:

Приватне підприємство «Агротрейд Скадовськ»,

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1) Державне підприємство «СЕТАМ»,

2) Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович,

3) Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт»,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 17.07.2025 (вхід.№10638/25 від 18.07.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення майбутнього позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - 7/100 частин головного виробничого комплексу літ.«Д-2» загальною площею 1372,90 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Молодогвардійська, 58-А; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289548.

В обгрунтування заяви банк вказує наступне:

- АТ «Укрексімбанк» звертається із заявою про забезпечення позову, який буде подано до Приватного підприємства «Агротрейд Скадовськ», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича про визнання недійсними результатів проведеного електронного аукціону (торгів), організованого Державним підприємством «СЕТАМ», реєстраційний номер лота №577904, що відбувся 25.06.2025, з реалізації нерухомого майна 7/100 частин головного виробничого комплексу літ.«Д-2» загальною площею 1372,90 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Молодогвардійська, 58-А; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289548, оформлений протоколом №640620 проведення електронного аукціону (торгів) від 25.06.2025; визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах від 25.06.2025, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем; визнання електронного аукціону (торги), організований Державним підприємством «СЕТАМ», реєстраційний номер лота №577904, що відбувся 25.06.2025, з реалізації нерухомого майна 7/100 частин головного виробничого комплексу літ.«Д-2» загальною площею 1372,90 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Молодогвардійська, 58-А; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289548, оформлений протоколом №640620 таким, що не відбувся;

- позов буде мотивований тим, що ПП «Агротрейд Скадовськ», яке стало переможцем електронних торгів, на момент проведення торгів з реалізації в межах виконавчого провадження нерухомого майна, було зареєстровано на тимчасово окупованій території України, що суперечить ч.2 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,згідно якої правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, - є нікчемним;

- у зв`язку із наведеним, на переконання банку, результати електронного аукціону, проведеного 25.06.2025 за лотом №577904, - є недійсними;

- незабезпечення позову на даному етапі може призвести до відчуження спірного нерухомого майна третім особам, що унеможливить виконання рішення у справі, оскільки виконання в майбутньому судового рішення, у випадку задоволення позову, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде на момент набрання законної сили таким рішенням наявне у ПП «Агротрейд Скадовськ» нерухоме майно. В разі відчуження ПП «Агротрейд Скадовськ» нерухомого майна третім особам виникне необхідність подання нового позову до нового власника, що порушуватиме принцип процесуальної економії, збільшить судові витрати позивача та вимагатиме значно більше часу на відновлення порушених прав та інтересів АТ «Укрексімбанк»;

- відтак, на думку заявника, існують об`єктивні реальні ризики не лише невиконання рішення по суті, у разі задоволення позову, а й неможливості ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів АТ «Укрексімбанк» в майбутньому, що вказує на необхідність вжиття заходів забезпечення позову на даному етапі.

Розглянувши заяву АТ «Укрексімбанк» про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У спорах з позовними вимогами немайнового характеру необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 та постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

При цьому в таких немайнових спорах досліджуються обставини, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду, зокрема, від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 13.05.2019 у справі №911/1551/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі №910/9498/19.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблений висновок, згідно з яким умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В той же час, арешт - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (постанова Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №643/12369/19 ).

Судом встановлено, що за результатами проведеного електронного аукціону (торгів), організованого Державним підприємством «СЕТАМ», реєстраційний номер лота №577904, що відбувся 25.06.2025, з реалізації нерухомого майна 7/100 частин головного виробничого комплексу літ.«Д-2» загальною площею 1372,90 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Молодогвардійська, 58-А; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289548, яке є предметом іпотеки, іпотекодержатель - АТ «Укрексімбанк», оформлений протоколом №640620 проведення електронного аукціону (торгів) від 25.06.2025, - переможцем визначено Приватне підприємство «Агротрейд Скадовськ».

Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем у відповідності до ст.47 Закону України «Про іпотеку» складено акт про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах від 25.06.2025.

З урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, предмету спору та обставини справи, на думку суду, існує дійсна ймовірність того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок дій відповідача, спрямованих на розпорядження нерухомим майном на користь інших осіб чи здійснення дій, пов`язаних із переоформленням права власності на таке майно.

До того ж сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на спірне нерухоме майно відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги наявний зв`язок, доведено обставини щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективно захисту або поновлення прав чи інтересів АТ «Укрексімбанк», за захистом яких заявник звернеться до суду, а відтак заява банку підлягає задоволенню.

До того ж накладення арешту на нерухоме майно не завдасть шкоди та збитків ПП «Агротрейд Скадовськ», а лише тимчасово обмежить його право розпоряджатися таким майном на користь інших осіб.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до приписів ч.3 ст.138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст.145 ГПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

За приписами ч.1 ст.141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд не вбачає необхідності зустрічного забезпечення, оскільки судом не встановлено, що внаслідок забезпечення позову майбутнім відповідачам будуть завдані збитки, та законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» б/н від 17.07.2025 (вхід.№10638/25 від 18.07.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви, - задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - 7/100 частин головного виробничого комплексу літ.«Д-2» загальною площею 1372,90 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Молодогвардійська, 58-А; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289548.

3. Ухвала є обов`язковою та набирає законної сили з 21.07.2025.

4. Дана ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років.

За даною ухвалою:

Стягувач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул.Антоновича, буд.127; ідент.код 00032112).

Боржник: Приватне підприємство «Агротрейд Скадовськ» (73000, Херсонська обл., м.Херсон, вул.Бучми, буд.20; ідент.код 44188369).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України та підписана суддею 21.07.2025.

Суддя М.В.Мавродієва