ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

18 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1078/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 10280/25 від 10.07.2025) Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївській глиноземний завод" (57286, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64; ) про зняття арешту з майна (транспортних засобів), -

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївській глиноземний завод" про зняття (скасування) арешту, накладеного на підставі постанов державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_15 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), щодо наступних транспортних засобів, що належать Фонду державного майна України: Toyota Camry, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; Богдан А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Вищого антикорупційного суду від 16.02.2023 у справі № 991/265/23, залишеним без змін постановою Апеляційної Палати Вищого антикорупційного суду від 16.06.2023 р., застосовано до Дерипаска Олега Володимировича санкцію, передбачену пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», та стягнуто в дохід держави транспортні засоби, які на праві приватної власності належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», а саме: Toyota Camry, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; Богдан А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 . Позивач із посиланням на ч.3, ст. 5-1 Закону України «Про санкції» зазначає, що судове рішення про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, в день набрання ним законної сили надсилається Фонду державного майна України для здійснення повноважень у сфері управління активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування такої санкції, а також до апарату Ради національної безпеки і оборони України, Кабінету Міністрів України. Активи, щодо яких ухвалено рішення про застосування такої санкції, підлягають передачі Фонду державного майна України протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили вищезазначеним судовим рішенням. Відтак, позивач вважає, що відносно стягнутих в дохід держави транспортних засобів Фонд безспірно здійснює щодо них повноваження власника, однак позивач не може реалізувати свої повноваження власника майна, надані йому законом, оскільки Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_15, до складу якого входять виконавчі провадження, боржником за якими визначено ТОВ «Миколаївський глиноземний завод, накладено арешти на майно, власником якого, на думку позивача, є Фонд державного майна України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Поряд з цим в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із позовної заяви, позивач заявляє позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївській глиноземний завод" про зняття (скасування) арешту, накладеного на підставі постанов державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_15 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби) щодо спірних транспортних засобів. Водночас, у позовній заяві позивач в обґрунтування підстав позову посилається на приписи частин 1, 2 та 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», за якими особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, даний спір стосується спорів про право власності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Між тим до позову заявником не надано доказів вартості спірних транспортних засобів, а також доказів належності боржнику вказаних транспортних засобів.

Крім того, позовна заява не містить ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2025 році - 3028 грн.

Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги щодо зняття (скасування) арешту з спірних транспортних засобів носять майновий характер відповідно ставка судового збору за поданий позов має визначатись з урахуванням вартості спірних транспортних засобів.

Однак, позивачем не надано доказів сплати судового збору у даній справі, а також з урахуванням відсутності доказів вартості спірних транспортних засобів, відповідно це унеможливлює встановлення відповідної суми судового збору, який підлягає сплаті в даній справі.

З огляду на вказане, суд вважає, що заявлений позов не відповідає вищенаведеним вимогам ч. 3 ст. 162, ст. 163 і ст. 164 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Фондом державного майна України при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ч. 3 ст. 162, ч. 1, 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївській глиноземний завод" про зняття арешту з майна (транспортних засобів) залишити без руху.

2. Встановити Фонду державного майна України 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Фонду державного майна України, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 18.07.2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ільєва