ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025м. ДніпроСправа № 904/2062/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Ніжин, Чернігівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 48 025,00 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 48 025,00 грн., що складають суму попередньої оплати за товар, що не був поставлений згідно з договором поставки № СК4/77 від 05.02.2024.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № СК4/77 від 05.02.2024 в частині відпуску на АЗС постачальника 1 130 л бензину А-95 за отриманими скретч-картками відповідно до видаткових накладних № 0004/0000206 від 05.02.2024 та № 0004/0000930 від 14.05.2024.

У межах визначеного законом строку сторонам була надана можливість скористатись своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи № 904/2062/25, що підтверджується залученою до матеріалів справи довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.05.2025) до електронного кабінету ТОВ "Тенегія" 20.05.2025 20:20.

Ухвалою від 05.05.2025 позовну заяву Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

15.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2062/25, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 20.05.2025.

05.06.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшли клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та заява про поновлення процесуального строку для подання доказів, до якої долучено супровідний лист з довідкою про результати перевірки по заяві ОСОБА_1 ЄО № 8984 від 12.05.2025.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Господарський суд вважає можливим поновити пропущений позивачем процесуальний строк, встановлений законом, та залучити подані останнім докази (супровідний лист з довідкою про результати перевірки по заяві ОСОБА_1 ЄО № 8984 від 12.05.2025) до матеріалів справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № СК4/77 від 05.02.2024 в частині відпуску на АЗС постачальника 1 130 л бензину А-95 за отриманими скретч-картками відповідно до видаткових накладних № 0004/0000206 від 05.02.2024 та № 0004/0000930 від 14.05.2024.

05.02.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі - постачальник, відповідач у даній справі) та Комунальним підприємством "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі - покупець, позивач у даній справі) укладено договір поставки № СК4/77 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець - сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: згідно накладних на товар (пункт 1.2. договору).

Одиниця вимірювання: літр (пункт 1.3. договору).

Кількість: згідно накладних на товар (пункт 1.4. договору).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

У пункті 2.1. сторонами узгоджено, що товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар.

Пунктом 3.2. договору встановлено загальну суму договору, яка складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними.

Згідно з пунктом 4.1. договору оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки.

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника (пункт 4.2. договору).

Постачальник зобов`язується видати довірчі документи представнику покупця, за умови:

- надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника покупця та печаткою (за умови її наявності у сторони) покупця та при наявності в нього паспорту;

- представника покупця вказано у додатку 1 до договору та при наявності в нього паспорту;

- підписання видаткових накладних з використанням електронного документообігу програмного комплексу М.Е.Dос та цифрового підпису постачальника та покупця (пункт 4.4. договору).

Підпунктом 4.5.1. пункту 4.5. договору встановлено, що після отримання оплати товару, постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-карти) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

У пунктах 5.1., 5.2. договору сторони погодили строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-карти), місце поставки (передачі) товарів, а саме, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (підпункт 5.2.1.); скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (підпункт 5.2.2.).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначено на довірчому документі (пункт 5.3. договору).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно умов даного договору.

У пункті 6.3. договору визначено, що постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (пункт 7.1.).

Відповідно до пункту 10.1. договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони).

Даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік і на тих же умовах.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити його дію (доказів зворотнього матеріали справи не містять). Відтак, договір поставки № СК4/77 від 05.02.2024 є чинним.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у лютому та травні 2024 поставлено позивачеві товар (бензин A-95 у загальній кількості 4 500 л в талонах) на загальну суму 218 250,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними від 05.02.2024 № 0004/0000206 на суму 116 250,00 грн. (ціна 1 л бензину A-95 складає 46,50 грн. з ПДВ) та від 14.05.2024 № 0004/0000930 на суму 102 000,00 грн. (ціна 1 л бензину A-95 складає 51,00 грн. з ПДВ) та специфікаціями №№ 0004/0000206-С, 0004/0000930-С із зазначенням номерів скретч-карток номіналом по 10 л в загальній кількості 209 шт., 15 л в загальній кількості 94 шт. та 20 л в загальній кількості 50 шт.

Позивачем, в свою чергу, здійснено розрахунки за поставлений позивачем товар (бензин А-95 в талонах), що підтверджується залученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 5924 від 05.02.2024 на суму 116 250,00 грн. та № 6394 від 14.05.2024 на суму 102 000,00 грн.

У видаткових накладних від 05.02.2024 № 0004/0000206 та від 14.05.2024 № 0004/0000930 зазначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.

Звертаючись з даним позовом до суду Комунальне підприємство "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" зазначає про те, що станом на 03.01.2025 відповідачем не виконано зобов`язання, передбачені п. 2.1., пп. 5.2.1., 5.2.2. спірного договору, а саме, в частині передачі товару покупцю, у зв`язку з відсутністю бензину А-95 на АЗС постачальника.

Таким чином, за твердженням позивача, у нього залишилися невикористаними скретч-картки у загальній кількості 89 шт. номіналом по 10, 15 та 20 літрів бензину А-95 на 1 130 літрів пального на загальну суму 48 025,00 грн.

До матеріалів справи залучено зазначені вище невикористані скретч-картки на отримання товару (бензину А-95) за спірним договором, які не містять посилань на термін дії довірчих документів, що свідчить про необмежений строк для їх використання.

Вказує позивач і про те, що 05.02.2025 його підприємство звернулось до відповідача із претензією № 01/34-69 з вимогою про повернення вартості невикористаних скретч-карток на отримання бензину А-95 в кількості 1 130 л на загальну суму 48 025,00 грн., на підтвердження чого Комунальним підприємством "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" залучено до матеріалів справи фіскальний чек від 05.02.2025, проте, опису вкладення у цінний лист останнім суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити, які саме документи було направлено відповідачеві відповідно до зазначеного вище фіскального чека.

Вказана вимога залишилась ТОВ "Тенегія" без відповіді та належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено вище, у видаткових накладних від 05.02.2024 № 0004/0000206, від 14.05.2024 № 0004/0000930 до спірних договорів сторонами узгоджено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.

Аналогічні умови містять також пункт 1.5., підпункти 5.2.1., 5.2.2. пункту 5.2. спірного договору.

Тобто, придбаний позивачем товар (бензин А-95) за спірним договором у загальній кількості 1 130 л по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів (скретч-карток).

Згідно з частинами першою, другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення поставки товару шляхом видачі (заправки) з АЗС вказаного у спірних довірчих документах (скретч-картках у загальній кількості 89 шт. номіналом по 10, 15 та 20 літрів бензину А-95 на 1 130 літрів пального) об`єму і марки товару відповідач на момент розгляду спору не надав.

Не надано останнім і доказів повернення позивачеві сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів.

Так, господарським судом здійснено перерахунок сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів та встановлено, що сума грошових коштів за невикористані скретч-карти складає 56 820,00 грн. (а саме, 18 шт. номіналом по 20 л, 59 шт. номіналом по 10 л бензину А-95 за видатковою накладною № 0004/0000930 від 14.05.2024 та специфікацією № 0004/0000930-С - за якими ціна за 1 л товару з ПДВ становить 51,00 грн.; 12 шт. номіналом по 15 л бензину А-95 за видатковою накладною № 0004/0000206 від 05.02.2024 та специфікацією № 0004/0000206-С - за якими ціна за 1 л товару з ПДВ становить 46,50 грн.).

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 48 025,00 грн., що менше від наявної у відповідача заборгованості відповідно до здійсненого судом перерахунку, однак відповідно до частини другої статті 237 Господарського процесуального кодексу при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, місто Павлоград, вул.Соборна, будинок 99, ) на користь Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (16600, Чернігівська обл., місто Ніжин, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 18, ) 48 025,00 грн. - основного боргу та 2 422,40 грн. - судового збору.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 50 447,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 21.07.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко