ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. Справа№ 910/6393/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Сибіги О.М.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 08.07.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі №910/6393/25 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс"

про стягнення 2 013 591,15 грн.

В с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про стягнення 2 013 591,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено положення підпункту 18.1. укладеного між сторонами спору договору про відступлення прав вимоги № 2 від 18.11.2024, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 013 591,15 грн.

Також від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах суми позовних вимог.

Вказана заява мотивована тим, що відповідача позбавлено ліцензії на діяльність фінансових компаній згідно рішення комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/198-рк «Про застосування до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії» від 24.02.2025, що може вплинути на фінансовий стан та створення ризиків подальшої платоспроможності відповідача.

Відтак, за твердженнями заявника, існують обставини, які на думку останнього можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що заява не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося 28.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 28.05.2025, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 та ухвалити нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про забезпечення позову задовольнити, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» в межах суми 2 013 591,15 грн.

Апелянт вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- позивач вважає, що оскільки ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» надало недостовірну інформацію для участі в аукціону та під час підписання Договору № 2 про відступлення прав вимог, чим ввело в оману щодо відсутності пов`язаності з рф, такі дії свідчать про недобросовісну поведінку, що в свою чергу створює певні ризики невиконання в подальшому рішення суду;

- відповідач з 25.02.2025 не має права здійснювати діяльність з надання фінансових послуг за ліцензією на діяльність фінансової компанії, наразі відповідно до інформації з ЄДР, єдиним видом діяльності компанії є КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що у свою чергу може відобразитися на фінансовому стані ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та створює ризики подальшої платоспроможності;

- вказані обставини на переконання позивача дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а відтак адекватним заходом забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах суми позову;

- накладення арешту на майно та грошові кошти боржника не буде мати наслідків у вигляді повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, оскільки такий арешт обмежений ціною позову;

- з урахуванням висновків, викладених в постановах Верховного суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23, від 06.10.2022 у справі №905/446/22, ПАТ «Промінвестбанк» не має надавати докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження належного йому майна та зняття коштів зі своїх рахунків, оскільки це є надмірним формалізмом;

- висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 не було враховано судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 справу №910/6393/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 у справі № 910/6393/25, розгляд справи призначено на 25.06.2025, витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 у справі №910/6393/25.

12.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 у справі № 910/6393/25.

16.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, яку просив суд залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

В обгрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає наступне:

- банк не довів наявність ризику невиконання потенційного судового рішення, зокрема загрозу неплатоспроможності через зменшення кількості КВЕДІВ, однак Товариство не вчиняє дій, спрямованих на відчуження власного майна;

- відмова суду в забезпеченні позову відповідає як приписам ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, так і підходам Верховного Суду щодо вирішення питання про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається виключно за наявності конкретних обставин, які свідчать про ризик ускладнення/унеможливлення виконання судового рішення, а такі обставини мають бути доведені заявником та не можуть ґрунтуватися виключно на припущеннях;

- задоволення заяви про забезпечення призвело би до визнання обґрунтованості позовних вимог, що суперечить підходам вирішення питання про забезпечення позову.

У судовому засіданні 25.06.2025 оголошено перерву до 08.07.2025.

У судове засідання 08.07.2025 з`явилися представники учасників справи.

Представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення, тобто, це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

Колегія суддів зазначає, що гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2021 у справі №344/14718/20).

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №910/3158/20 міститься висновок, що за змістом пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися в справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (такого висновку дотримується Верховний Суд у постановах: від 15.09.2019 у справі №915/870/18, від 05.09.2019 у справі №911/527/19, від 16.10.2019 у справі №911/1530/19, 21.08.2020 у справі №904/2357/20, від 25.09.2020 у справі №925/77/20, від 20.09.2022 у справі №916/307/22, від 03.03.2023 у справі №907/269/22).

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині другій статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №910/10598/21, від 28.08.2023 у справі №906/304/23 та інших.

Підставою позову в цій справі визначено порушення відповідачем положення підпункту 18.1. укладеного між сторонами спору договору про відступлення прав вимоги № 2 від 18.11.2024.

Предметом позову, з яким позивач звернувся до суду, є стягнення штрафу у розмірі 2 013 591,15 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що виконання судового рішення в цій справі (за умови задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

У цьому контексті варто зауважити, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За наведених умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22, разом з тим, аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 06.12.2023 у справі №917/805/23, від 11.10.2023 у справі №916/409/21, від 15.09.2023 у справі №916/2359/23, від 08.08.2023 у справі №922/1344/23, від 27.04.2023 у справі №916/3686/22, від 22.04.2024 у справі №922/3929/23, що свідчить про усталеність судової практики з цього питання.

У постанові від 08.07.2025 у справі №916/143/24 Верховний Суд зазначив про те, що стала та актуальна практика Верховного Суду покладає на заявника необхідність обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову (таким обґрунтуванням можуть бути, наприклад, наведення обставин неспівмірно малого розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю відповідача порівняно зі стягуваною сумою вимог, відсутність інформації про існування у відповідача нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, існування великої кількості судових проваджень щодо відповідача, де останній є боржником тощо), однак визначає, що такі обґрунтування не обов`язково мають бути доведеними доказами вчинення боржником дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В обгрунтування підстав забезпечення позову заявник посилався на наступні обставини:

- позовні вимоги у даній справі заявлено у зв`язку з виявленням банком порушень ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» запевнень, вказаних у п. 18.1 Договору № 2 про відступлення прав вимог щодо відсутності пов`язаності з державою-агресором в розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187, відповідно до п. 18.2 цього Договору у ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» виник обов`язок сплатити Банку штраф у розмірі 100% ціни Договору не пізніше десяти робочих днів з дати отримання відповідної вимоги Банку;

- ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» надало недостовірну інформацію для участі в аукціоні та під час підписання Договору № 2 про відступлення прав вимог, чим ввело в оману щодо відсутності пов`язаності з РФ, такі дії свідчать про недобросовісну поведінку, що в свою чергу створює певні ризики невиконання в подальшому рішення суду;

- 24.02.2025 Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України прийняв рішення №21/198-рк «Про застосування до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансових компаній», тобто з 25.02.2025 відповідач не має права здійснювати діяльність з надання фінансових послуг за ліцензією на діяльність фінансової компанії;

- з огляду на викладене, заявник вважає, що сфера діяльності відповідача звузилась, єдиним видом діяльності компанії є КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що у свою чергу може відобразитися на фінансовому стані ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та створює ризики подальшої платоспроможності.

Наведені обставини на переконання позивача дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відтак, заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» в межах суми 2 013 591,15 грн.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини», заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності надання заявником доказів щодо очевидно можливого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїми коштами, та вважає, що такі висновки порушують баланс інтересів сторін.

Між іншим, вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову, судова колегія враховує, що як зазначає заявник, 24.02.2025 Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України прийнято рішення №21/198-рк «Про застосування до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансових компаній» з огляду на визнання ділової репутації цієї установи небездоганною, оскільки відповідач пов`язаний із рф, про що він надав недостовірну інформацію для участі в аукціоні та під час підписання Договору №2, на підставі чого було заявлено позовні вимоги та що підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що в даній справі заявлено позовні вимоги майнового характеру, а заявник просив суд вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» в межах суми 2 013 591,15 грн, беручи до уваги ту обставину, що відповідач має можливість у будь-який момент розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, що у майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про забезпечення позову та необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» в межах суми позову 2 013 591,15 грн.

В іншій частині - щодо накладення арешту на майно відповідача - колегія суддів не вбачає підстав для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти є розумним, обґрунтованим та адекватним, має логічний зв`язок з предметом позову та має наслідком лише збереження існуючого становища до набрання рішенням законної сили та протягом дев`яносто днів після цього (частина 7 статті 145 ГПК України).

Колегія суддів дійшла висновку про існування реальної загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову, а не вжиття заходу забезпечення позову щодо накладення арешту та подальші ймовірні дії відповідача щодо розпорядження грошовими коштами можуть унеможливити ефективний захист порушеного права.

Вказані заходи забезпечення позову, за висновком апеляційного суду, є співмірними із предметом позовних вимог. Вжиття заходу забезпечення позову у даному випадку спрямоване на те, щоб протягом судового розгляду спору по суті суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою та забезпечив протягом розгляду справи продовження існування стану, який є предметом спору.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку частково знайшли своє підтвердження, відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.136-140, 144, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/6393/25 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/6393/25 скасувати.

3. Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про забезпечення позову задовольнити частково.

4. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, приміщення 51, ідентифікаційний номер 43285992) в межах суми позову 2 013 591 (два мільйона тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) грн. 15 коп.

5. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 у справі №910/6393/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Стягувач: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, місто Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ідентифікаційний номер 00039002).

Боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, приміщення 51, ідентифікаційний номер 43285992).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга