ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 Справа № 914/1444/25

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс", с.Воля - Бартатівська Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіком - Транс", м.Львів

про стягнення 29952,55 грн з яких 25000,00 грн основного боргу, 3356,14 грн пені, 1247,33 інфляційних втрат та 349,08 грн 3% річних

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 справу №914/1444/24 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 13.05.2025 позов залишено без руху.

15.05.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 20.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін. Зобов`язано відповідача у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

22.05.2025 копію ухвали від 20.05.2025 доставлено до електронного кабінету відповідача.

Ухвалою від 08.07.2025 зобов`язано позивача подати довідку про стан заборгованості.

10.07.2025 від позивача до суду надійшла заява про долучення довідки про стан заборгованості. За змістом вказаної довідки основний борг в сумі 25000,00 грн відповідачем не сплачений.

Станом на 18.07.2025 від відповідача до суду відзив не надходив.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 20.07.2025. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

17 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс» (надалі - виконавець, ТзОВ «Аверс», позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Логіком - Транс" (надалі - замовник, ТОВ "Логіком - Транс", відповідач) укладено Договір №26/23 на технічне обслуговування та/або ремонт транспортного засобу, його складових частин. Згідно з пунктом 1.1 розділу 1 договору виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) спеціально замовлених виконавцем. Відповідно до п.1.2 розділу 1 договору, замовник взяв на себе зобов`язання прийняти й оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) виконавця в розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами цього договору.

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 договору після надання послуг із технічного обслуговування та ремонту між сторонами в 2 примірниках - по одному для кожної із сторін - оформляється акт виконаних робіт (наданих) послуг на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2) і специфікація (Додаток №3), у якій відображені роботи, що виконувалися під час ремонту транспортного засобу та використані матеріали.

Згідно з пунктом 3.3 розділу 3 договору повернення транспортного засобу (його складових) після надання послуг із технічного обслуговування та ремонту здійснюється виконавцем замовнику, про що робиться відповідний запис в акті виконаних робіт (наданих послуг) на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2) та у попередньому заказ-наряді (Додаток №1).

Сторонами у пунктах 4.6 - 4.8 розділу 4 договору погоджено, що послуги, передбачені в розділі 1 цього договору, вважаються наданими виконавцем замовнику з моменту підписання сторонами акта виконаних робіт (наданих) послуг на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2). Після виконання технічного обслуговування та/або ремонту транспортного засобу виконавець надає замовнику акт виконаних робіт (наданих послуг) на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2) та специфікацію (Додаток №3), у якій відображені роботи, що виконувалися під час ремонту транспортного засобу та використані матеріали. Протягом 5 робочих днів із дня отримання актів, зазначених в пункті 4.7 розділу 4 цього договору, замовник зобов`язаний підписати та повернути підписані примірники актів виконавцю, або в той же строк надати виконавцю мотивовану відмову від їх прийняття та підписання.

12 листопада 2024 року позивач відремонтував транспортний засіб відповідач модель: TRAILOR.TX34CW, державний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 включно з запчастинами і паливно-мастильними матеріалами на суму 49951,81 грн з ПДВ.

Як зазначено в позові, водію ТОВ "Логіком - Транс" передано акт виконаних робіт №2401192 від 12.11.2024 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу та рахунок № 2401558 від 12.11.2024 на суму 49951,81 грн з ПДВ. Вказані документи були підписані з боку ТзОВ «Аверс». Проте, акт виконаних робіт №2401192 від 12.11.2024 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу відповідач не підписаний та позивачу не повернутий.

За умовами п.4.9. договору, у випадку непідписання та/або неповернення замовником виконавцю підписаних акта виконаних робіт (наданих послуг) на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2) протягом 5 робочих днів із дня їх отримання, послуги із технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу вважаються наданими виконавцем замовнику належним чином і підлягають оплаті замовником виконавцю без жодних застережень і зауважень.

Позивач звернув увагу, що відповідач не висловив жодних застережень і зауважень до якості чи вартості наданих послуг.

Разом з тим рахунок позивача № 2401558 від 12.11.2024 на суму 49 951,81 грн з ПДВ був частково оплачений відповідачем в сумі 24951,81грн. На підтвердження долучено інформаційне повідомлення про зарахування коштів №163 від 12 листопада 2024 року, в призначенні платежу зазначено- оплата згідно рахунку №14015558 від 12.11.2024.

У порядку досудового врегулювання спору 20 березня 2025 року позивач скерував відповідачу претензію №47/25 від 07.03.2025 про сплату заборгованості в сумі 25000,00грн. Вказана претензія залишена позивачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що в порушення умов договору відповідач не виконав взятих зобов`язань та не оплатив за виконані роботи. Відтак, ТзОВ «Аверс» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 25000,00грн основного боргу.

Крім того, в порядку ст.625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) позивач нарахував за період з 20.11.2024 по 08.05.2025 - 1247,33грн інфляційних втрат та 349,08грн 3% річних, а також керуючись положеннями п. 9.1 договору позивач нарахував 3356,14грн пені за період з 20.11.2024 по 08.05.2025.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір №26/23 на технічне обслуговування та/або ремонт транспортного засобу від 17.02.2023, який за своєю правовою природою належить до договорів підряду, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до акту виконаних робіт №2401192 від 12.11.2024 позивач виконав взяті зобов`язання на загальну суму 49951,81 грн. Однак, відповідач не підписав вказаний акт.

Частиною 1 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, згідно з положеннями статі 853 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими. Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання позивачем робіт.

Враховуючи положення ст. 853 ЦК України, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Проте ТОВ "Логіком - Транс" свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, акт залишив непідписаним - без належних пояснень.

ТОВ "Логіком - Транс" жодними належними доказами не підтвердило невиконання ТОВ «Аверс» робіт на заявлену до стягнення суму основної заборгованості.

Як встановлено судом рахунок позивача № 2401558 від 12.11.2024 на суму 49 951,81 грн з ПДВ був частково оплачений відповідачем в сумі 24951,81грн. На підтвердження долучено інформаційне повідомлення про зарахування коштів №163 від 12 листопада 2024 року, в призначенні платежу зазначено - оплата згідно рахунку №14015558 від 12.11.2024.

У порядку досудового врегулювання спору 20 березня 2025 року позивач скерував відповідачу претензію №47/25 від 07.03.2025 про сплату заборгованості в сумі 25000,00грн. Вказана претензія залишена позивачем без відповіді та задоволення.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що роботи за наданим актом №2401192 від 12.11.2024 слід вважати прийнятим, а замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухилився від прийняття робіт, оскільки не заявив про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, а, отже, зобов`язаний оплатити роботи, виконані за договором.

За умовами п.4.9. договору, у випадку непідписання та/або неповернення замовником виконавцю підписаних акта виконаних робіт (наданих послуг) на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Додаток №2) протягом 5 робочих днів із дня їх отримання, послуги із технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу вважаються наданими виконавцем замовнику належним чином і підлягають оплаті замовником виконавцю без жодних застережень і зауважень.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідач проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями та відсутність коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за виконані роботи є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 25000,00грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача за період з 20.11.2024 по 08.05.2025 - 1247,33грн інфляційних втрат та 349,08грн 3% річних слід задоволити.

Щодо вимоги про стягнення 3356,14грн пені за період з 20.11.2024 по 08.05.2025 суд зазначає таке.

Згідно із п. 9.1. договору за порушення строків розрахунків замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши поданий розрахунок, підстави та правильність нарахування суми, відповідно до положень п. 9.1 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що позивачем з відповідача підлягає до стягнення 3356,14грн пені за період з 20.11.2024 по 08.05.2025.

Судовий збір покладається на відповідача , оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіком - Транс" (79026, Львівська облатсь, місто Львів, вулиця Героїв Майдану, 56, ідентифікаціний код 44786074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс" (81551, Львівська область, Львівський район, село Воля-Бартатівська, вулиця Львівська, 33-з, ідентифікаційний код 23266315) 25000,00грн, 1247,33грн інфляційних втрат, 349,08грн 3% річних, 3356,14грн пені та 2422,40грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 23.07.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ