ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Справа№ 925/527/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Скрипки І.М.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024

у справі № 925/527/24 (суддя Г.М. Скиба)

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут»

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

про стягнення грошових коштів у сумі 49 790,26 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення у розмірі 49 790,26 грн, з яких 42000,00 грн простроченої заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, згідно з тарифним пакетом, 777,48 грн 3% річних за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу, 1660,05 грн інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу, 5352,73 грн пені за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу станом на 01.04.2024.

Позовна заява обґрунтована невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про договірне списання №1 від 04.01.2022 в частині оплати суми комісії по розрахунково-касовому обслуговуванню у розмірі 42 000,00 грн за період 06.10.2022 - 06.03.2024, а також 3% річних за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу у розмірі 777,48 грн за період з 06.10.2022 по 31.03.2024, інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу у розмірі 1660,05 грн за період з 06.10.2022 по 31.03.2024, пені за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу станом на 01.04.2024 у розмірі 5352,73 грн за період з 01.10.2023 по 31.03.2024.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/527/24 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у позовній заяві останній просить стягнути з відповідача збитки за невиконання умов договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, а не так як про це помилково вказав суд першої інстанції у своєму рішенні, за постачання та транспортування газу.

Позивач також зазначає, що обов`язок відповідача щодо сплати за обслуговування рахунку, відповідно до договору про договірне списання, не залежить від письмового повідомлення третьої особи про початок договірного списання коштів з рахунку відповідача.

За твердженнями позивача, підписання відповідачем додаткового договору №1 до договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, підтверджує визнання останнім заборгованості, докази погашення якої відсутні.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/527/24, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/527/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

25.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/527/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі № 925/527/24. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 20.12.2024.

19.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем підтвердження третьої особи про настання строку виконання зобов`язань за правочином, визначеним п. 2 договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, а тому відсутні правові підстави для нарахування комісійної винагороди, визначеної п. 5.1 вказаного договору.

19.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, у яких останнія зазначає про те, що спір у даній справі виник між позивачем та відповідачем щодо порушення ТОВ «Черкасигаз Збут» обов`язку щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування рахунку, а тому не стосується взаємовідносин, які виникли між відповідачем та третьою особою.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 05.09.2019 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» (далі - клієнт, відповідач) укладено Договір банківського рахунку №105-132842 (далі - договір банківського рахунку), відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується, відповідно до законодавства України, надати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Відповідно до п. 2.1 договору банківського рахунку, банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов`язується відкрити клієнту поточний рахунок : НОМЕР_1 в гривні України (далі - рахунок/рахунки), та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов цього договору, законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Оплата за послуги, надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з тарифами за послуги АТ «Ощадбанк» (додаток №1 до договору, який є невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору (п. 2.3. договору банківського рахунку).

Пунктом 2.4. договору банківського рахунку передбачено, що договірне списання коштів з рахунку клієнта на користь третіх осіб або на власні рахунки, які відкрито в установах АТ «Ощадбанк» чи іншому уповноваженому банку, окрім випадків, зазначених в договорі, здійснюється на підставі додаткових договорів до цього договору або інших договорів про надання банківських послуг.

Цей договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору (п. 9.1 договору банківського рахунку).

Відповідно до ч. 1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до положень ст.1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

04.01.2022 між АТ «Ощадбанк» (банк), ТОВ «Черкасигаз Збут» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі сторона 3) укладено договір про договірне списання №1 (далі - договір про договірне списання) з рахунку клієнта, який обслуговується банком на підставі договору банківського рахунку №105-132842 від 05.09.2019 (далі - договір РКО).

Відповідно до п. 2 договору про договірне списання, банк та клієнт домовилися з 15.03.2022 і до повного виконання грошових зобов`язань клієнта, що виникли на підставі укладеної між клієнтом та стороною 3 додаткової угоди №01-БГр-ЧГЗ від 20.12.2021 до Індивідуального договору № БГр-21/22-ЧГЗ від 11.10.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природнього газу №2рд_БГр-ЧГЗ від 11.10.2021, та з урахуванням усіх додаткових договорів, угод, додатків, змін та доповнень, що будуть укладені до неї (далі договір купівлі-продажу), реалізовувати свої права та обов`язки за договором РКО з урахуванням умов передбачених договором про договірне списання.

Згідно з п. 2.1 договору про договірне списання, клієнт доручає банку та надає йому право здійснювати договірне списання коштів з рахунку клієнта № НОМЕР_1 (далі - рахунок) на поточний рахунок сторони 3 НОМЕР_2 , відкритий АТ «Ощадбанк» у м. Києві (далі - рахунок сторони 3) або інший поточний рахунок сторони 3, реквізити якого будуть зазначені нею у повідомленні, передбаченому п.п. 2.1.2 договору про договірне списання, для проведення розрахунків клієнта із стороною 3 за договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 2.1.2. договору про договірне списання, договірне списання коштів з рахунку для розрахунків за договором купівлі-продажу здійснюється у випадку отримання банком від сторони 3 письмового повідомлення, скріпленого підписом уповноваженого представника сторони 3 та відбитком її печатки, в якому зазначається інформація про: настання строку виконання клієнтом грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу (із зазначенням його реквізитів), розмір таких грошових зобов`язань, реквізити рахунку сторони 3 або іншого поточного рахунку сторони 3, на який повинні бути зараховані кошти, що підлягають договірному списанню з рахунку, реквізити рахунку, з якого необхідно списати кошти із зазначенням суми коштів, що підлягає договірному списанню, а також номер та дата повідомлення (далі - повідомлення).

Згідно з п.п. 2.1.3. договору про договірне списання, повідомлення оформляється стороною 3 в банківські дні не пізніше 11 години 00 хвилин та направляється банку не пізніше 11 години 30 хвилин. Повідомлення, оформлені або направлені з порушенням цієї умови, банк має виконати за наявності технічної можливості. У разі надходження до банку в різні банківські дні різних за змістом повідомлень щодо клієнта виконанню підлягає повідомлення, яке було отримано банком пізніше, а попереднє повідомлення припиняє виконуватись.

Відповідно до п. 5.1. договору про договірне списання, з дня отримання банком письмового повідомлення про настання строку виконання клієнтом грошових зобов`язань від сторони 3 до припинення договірного списання за рахунком, встановлюється тариф, визначений в пункті 2.1.2.1.1 тарифів банку у наступному розмірі: щомісячне обслуговування поточного рахунку 3000,00 грн (примітки: комісія утримується банком не пізніше 5-го числа наступного місяця; для першого та останнього місяця обслуговування нарахування комісії здійснюється за фактичний строк обслуговування (пропорційно фактичній кількості днів обслуговування у відповідному місяці).

Договір про договірне списання набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) та діє протягом строку дії договору РКО (п. 12 договору про договірне списання).

25.04.2024 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» укладено додатковий договір №1 до договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, відповідно до якого сторони домовилися, що комісійна винагорода за послуги, зазначені в п.п. 5.1 договору про договірне списання, підлягає нарахуванню та сплаті відповідно до: за період з 04.01.2022 до 31.03.2024 (включно) в розмірі, передбаченому п.п. 5.1 договору про договірне списання; за період з 01.04.2024 до 30.09.2024 (включно) в розмірі, який діяв для клієнта до укладання договору про договірне списання, відповідно до Тарифів банку.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про договірне списання №1 у розмірі 49 790,26 грн, яка складається з заборгованості з надання послуг щомісячного обслуговування рахунку відповідача та штрафних санкцій за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за щомісячне обслуговування поточного рахунку за період 06.10.2022 - 06.03.2024 у зв`язку з проведенням списання коштів на підставі договору про договірне списання на користь третьої особи.

Проаналізувавши укладені між сторонами договори, колегія суддів зазначає, що між позивачем та відповідачем наявні договірні відносини, які виникли на підставі:

1. Договору банківського рахунку №105-132842 від 05.09.2019, який передбачає оплату за послуги, надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, яка здійснюється згідно з тарифами на послуги (додаток №1 до договору банківського рахунку). Вартість щомісячного обслуговування тарифного пакету в додатку до договору невстановлена п.2.1.2.1 додатку №1 до договору. Вартість щомісячного обслуговування поточного рахунку встановлена у розмірі 120,00 грн (п.2.1.2.1.1 додатку №1 до договору)

2. Договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, який передбачає списання банком коштів з рахунку клієнта на підставі виставленого письмового повідомлення стороною 3 (п.2.1.2 договору). Щомісячне обслуговування поточного рахунку з дня отримання банком повідомлення до припинення договірного списання встановлюється в розмірі 3000,00 грн на підставі п.5.1 договору про договірне списання.

3. Додаткового договору №1 від 24.05.2024 до договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, яким сторони передбачили нарахування та виплату комісійної винагороди в розмірі 3000,00 грн, що визначений п.5.1. договору про договірне списання. Жодного застереження про оплату обслуговування поточного рахунку чи оплату тарифного пакету немає.

Виконання зобов`язань за договором про договірне списання щодо обслуговування поточного рахунку, безпосередньо пов`язане з виконанням відповідачем правочину, визначеного п. 2 вказаного договору, а саме реалізація прав та обов`язків за договором банківського рахунку №105-132842 від 05.09.2019.

Пунктом 5.1 договору про договірне списання передбачено, що обслуговування поточного рахунку у розмірі 3000,00 грн за послуги з договірного списання коштів здійснюється з дня отримання банком від третьої особи письмового повідомлення про настання строку виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу до отримання повідомлення про припинення списання за рахунком.

Отже, положеннями п.5.1 договору про договірне списання визначено, що після отримання письмового повідомлення про настання строку виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу, позивач надає відповідачу послуги зі щомісячного обслуговування поточного рахунку, за що отримує оплату (комісію) у розмірі 3 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що для нарахування відповідачу тарифу у розмірі 3000,00 грн за щомісячне обслуговування поточного рахунку, необхідно наявність таких умов:

- настання строку виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу;

- направлення повідомлення третьою особою про настання строку виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу.

Тобто обов`язковою умовою для нарахування відповідачу плати за обслуговування поточного рахунку у розмірі 3000,00 грн є наявність повідомлення третьої особи із зазначенням інформації про настання строку виконання відповідачем договору купівлі-продажу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутнє повідомлення третьої особи про настання строку для проведення договірного списання за договором про договірне списання №1 від 04.01.2022, оскільки надані позивачем повідомлення від 21.06.2022 вих.№125/14-2473 з посиланням на виконання вимог договору про договірне списання №4 від 13.05.2022; від 20.05.2022 вих.№125/14-1755 з посиланням на виконання вимог договору про договірне списання №2 від 15.04.2022; від 20.05.2022 вих.№125/14-1765 з посиланням на виконання вимог договору про договірне списання №3 від 13.05.2022, стосуються інших договорів про договірне списання, а тому не відносяться до предмету доказування у даній справі.

Колегією суддів враховано, що у матеріалах справи наявне повідомлення третьої особи щодо зупинення договірного списання за договором про договірне списання №1 від 04.01.2022.

Однак, зазначене повідомлення не дає можливості визначити дату початку здійснення договірного списання та встановлення тарифу у розмірі 3000,00 грн за обслуговування поточного рахунку, передбаченого п. 5.1 договору про договірне списання, оскільки як уже раніше встановлено судом, даний строк розпочинається з дати отримання банком повідомлення третьої особи про настання строку виконання грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що для виникнення у відповідача обов`язку з оплати тарифу у розмірі 3000,00 грн за обслуговування поточного рахунку, відповідно до договору про договірне списання №1 від 04.01.2022, наявність повідомлення третьої особи про настання строку виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу є необов`язковим, оскільки договором про договірне списання передбачено, що банк здійснює договірне списання лише на підставі отримання такого повідомлення.

Колегія суддів звертає увагу, що тариф у розмірі 3000,00 грн за обслуговування поточного рахунку за договором про договірне списання встановлюється лише на період здійснення такого списання, тобто з дати отримання повідомлення про початок списання до дати отримання повідомлення про зупинення такого списання.

За твердженнями відповідача, які не спростовані позивачем, заборгованість за додатковою угодою №01-БГр-ЧГЗ від 20.12.2021 до індивідуального договору №БГр-21/22-ЧГЗ від 11.10.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЧГЗ від 11.10.2021, для виконання якої укладено договір про договірне списання №1 від 04.01.2022 сплачена відповідачем у травні 2022 року.

Зазначене також підтверджується повідомленням №125/13-1981 від 27.05.2022 третьої особи про зупинення договірного списання за договором про договірне списання №1 від 04.01.2022.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для примусового стягнення коштів з відповідача на виконання додаткової угоди №01-БГр-ЧГЗ від 20.12.2021 до індивідуального договору №БГр-21/22-ЧГЗ від 11.10.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЧГЗ від 11.10.2021.

За таких обставин умови договору про договірне списання №1 від 04.01.2022 після виконання зобов`язань за правочином, визначеним в п.2 даного договору (з червня 2022 року) не діють, правові підстави для договірного списання з рахунку відповідача відсутні, що позбавляє останнього обов`язку здійснювати щомісячну оплату в сумі 3000,00 грн за обслуговування рахунку.

Апеляційний господарський суд, зазначає про те, що сторонами не подано суду тристороннього підписаного акту проведення звірки заборгованості між сторонами виключно в межах дії договору про договірне списання (коштів) №1 від 04.01.2022, з прикладенням доказів направлення кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Трейдинг") банківській установі (Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк") вимоги про договірне списання заборгованості з рахунку відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут").

Відповідач надав суду копії документів про системне внесення плати позивачеві (Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк") за обслуговування поточного рахунку:

- платіжна інструкція № від 01.09.2022 про сплату 3000,00 грн на користь ОУ АТ "Ощадбанк" призначення: щомісячної плати за обслуговування поточного рахунку за серпень 2022 року;

- платіжна інструкція №655206472 від 05.01.2023 про сплату 3000,00 грн на користь ОУ АТ "Ощадбанк" щомісячної плати за обслуговування поточного рахунку за грудень 2022 року;

- виписку/особовий рахунок з 05.12.2022 по 05.12.2022, відповідно до якої відповідачем сплачувалося абонплата.

Також відповідачем надано платіжні інструкції, які підтверджують внесення останнім плати за придбаний природний газ за додатковою угодою №01-БГр-ЧГЗ від 20.12.2021 до індивідуального договору №БГр-21/22-ЧГЗ від 11.10.2021 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЧГЗ від 11.10.2021.

Разом з тим, зазначені докази не підтверджують сплату відповідачем тарифу за обслуговування поточного рахунку, саме, по договору про договірне списання №1 від 04.01.2022.

Апеляційний господарський суд зазначає, що надана позивачем виписка по особовому рахунку відповідача за період з 06.10.2022-01.04.2024, як підтвердження здійснення оплат за обслуговування поточного рахунку за тарифом 3000,00 грн, не береться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки з даної виписки неможливо встановити, що оплати здійснювалися саме за договором про договірне списання №1 від 04.01.2022.

Положеннями ч.ч. 1 - 4 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати тарифу у розмірі 3000,00 грн за обслуговування поточного рахунку у зв`язку з виконанням договору про договірне списання, і як наслідок утворення заборгованості за обслуговування поточного рахунку у розмірі 42 000,00 грн.

Доводи апелянта про те, що підписання відповідачем додаткового договору №1 від 25.04.2025 до договору про договірне списання №1 від 04.01.2022 підтверджує визнання останнім заборгованості відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки при укладенні зазначеного додаткового договору сторони дійшли згоди щодо періоду та розміру у цей період комісійної винагороди за послуги, зазначені у п. 5.1 договору про договірне списання, а не наявність у відповідача заборгованості.

Позивач також просив стягнути з відповідача 777,48 грн 3% річних за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу; 1660,05 грн інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу; 5352,73 грн пені за прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу станом на 01.04.2024.

Зазначені вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають, оскільки нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені здійснено на прострочення сплати заборгованості за постачання та транспортування газу, однак позивач не є ліцензованою організацією з реалізації енергоносіїв на оптовому/роздрібному ринках України, а існування письмового двостороннього /багатостороннього оплатного строкового консенсуального договору на постачання Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" природного газу відповідачеві, згідно якого існує грошова заборгованість відповідача перед позивачем матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені здійснено на заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням умов договору про договірне списання підтверджується уточненими позовними вимогами, не приймаються колегією суддів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем предмет та підстави позову не змінювалися, розмір позовних вимог не збільшувався та не зменшувався.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Суд першої інстанції під час вирішення спору правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» необхідно відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі № 925/527/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі № 925/527/24 залишити без змін.

3.Матеріали справи 925/527/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді І.М. Скрипка

Т.П. Козир