ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Справа№ 910/1972/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Пучка В.А. (довіреність від 14.05.2025 №01/01/07-132/д)

від відповідача: не з`явився

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" Бровченка Ігоря Володимировича про ухвалення додаткового рішення

за розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2025

у справі №910/1972/25 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ"

про стягнення штрафу у розмірі 279 598, 94 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.04.2025 у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" про стягнення штрафу у розмірі 279 598, 94 грн - відмовлено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2025 по справі №910/1972/25; ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 279598, 94 грн - штрафу; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу у справі №910/1972/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2025 у справі №910/1972/25 залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2025 у справі №910/1972/25 залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на позивача (апелянта).

08.07.2025 через канцелярію суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" Бровченка Ігоря Володимировича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить: заяву товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ППЛ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1972/25 задовольнити; стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ППЛ" (03680, м. Київ, вулиця Глушкова Академіка, буд. 42 Д, ) понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000, 00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень); заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ППЛ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1972/25 розглядати без участі відповідача та його представника.

14.07.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду прийнято заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" Бровченка Ігоря Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до розгляду на 22.07.2025.

16.07.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про проведення засідання за відсутності уповноваженого представника відповідача.

18.07.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник просить відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Якщо суд прийде до висновку про певну обґрунтованість заяви відповідача про розподіл судових витрат, просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

У судовому засіданні, 22.07.2025 представник позивача заперечив вимоги заяви відповідача, вказуючи, що такі витрати є завищеними та неспівмірним, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але як вже зазначалось 16.07.2025 направив до суду заяву в якій підтримав вимоги своєї заяви просив її задовольнити, та розглядати заяву без участі уповноваженого представника відповідача.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про задоволення клопотання відповідача та можливість розгляду заяви за відсутності представника відповідача у судовому засіданні 22.07.2025.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становлять 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 152).

08.07.2025 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, в якій представник просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (а.с.180).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявником, зокрема, надано:

договір про надання правової допомоги від 21.05.2025 №09/05 (а.с.155);

рахунок №33 від 21.05.2025 на суму 15 000,00 грн (а.с.157);

платіжна інструкція №3165 від 21.05.2025 (а.с.158);

фільтрована виписка за період з 21.05.2025 по 21.05.2025 (а.с.159);

ордер АА № 1581986 від 26.05.2025 (а.с.163);

З поданих доказів вбачається, що 21.05.2025 між відповідачем, як клієнтом, та адвокатським об`єднанням «ЮРКОМ» укладено договір про надання правової допомоги №09/05 (а.с.155), в якому сторони погодили, зокрема, з урахуванням складності справи, часу необхідного для надання послуг, розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, вказаної в п. 1.2. договору, є фіксованим та становить 15 000,00 грн (п.4.1 договору ).(а.с.155)

21.05.2025 адвокатським об`єднанням було виставлено рахунок відповідача, з найменуванням послуг «оплата за послуги згідно п.4.1 договору про надання правової допомоги №09/05 від 21.05.2025» на суму 15 000,00 грн (а.с.157), який було сплачено відповідачем відповідно до платіжної інструкції №3165 від 21.05.2025 (а.с.158)

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

18.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник просить відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Якщо суд прийде до висновку про певну обґрунтованість заяви відповідача про розподіл судових витрат, просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн. (а.с.198)

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане позивачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, беручи до уваги те, що правова позиція позивача була сталою, і адвокат Бровченко І.В. надавав правову допомогу відповідачу в цій справі в суді першої інстанції і правова позиція була незмінна, а тому, відповідно, був обізнаний з усіма обставинами цієї справи, та те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання відповідача частково, стягнувши з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь відповідача 10 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статями 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" Бровченка Ігоря Володимировича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1972/25 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, код ЄДОПОУ 00135390) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" (03680, м. Київ, вулиця Глушкова Академіка, буд. 42 Д, ) 10 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "ППЛ" Бровченка Ігоря Володимировича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Матеріали справи № 910/1972/25 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 23.07.2025

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук