ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025м. ДніпроСправа № 904/5695/24 (904/2430/25)

За позовом Головного управління ДПС у Полтавській області (36000, м.Полтава, вул.Європейська, буд.4, ідентифікаційний номер юридичної особи 44057192)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451)

про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків

в межах справи №904/5695/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/5695/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451) на стадії розпорядження майном. Повноваження розпорядника майна по справі покладені на арбітражного керуючого Тущенка Сергія Васильовича, свідоцтво №1820 від 12.07.2017 (49008, м.Дніпро, а/с 815, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

14.05.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Полтавській області (36000, м.Полтава, вул.Європейська, буд.4, ідентифікаційний номер юридичної особи 44057192) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451), за змістом якої позивач просить суд стягнути податковий борг з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (), у банках, що обслуговують такого платника податків у розмірі 115 057,31грн., який складається з:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 4 464,25грн.;

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 110 515,24грн.;

- екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 77,82грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 прийнято до розгляду справу №904/5695/24(904/2430/25) згідно положень частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства прийнято; відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи №904/5695/24(904/2430/25) в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі, направити відзив на позов учасникам справи (докази направлення надати суду).

Відповідач не надав відзив на позов.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 42 вказаного Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, ухвала від 19.05.2025 надіслана судом в зареєстрований Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 19.05.2025 була доставлена до Електронного кабінету відповідача - 19.05.2025.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 19.05.2025 вважається врученою відповідачу 19.05.2025, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, відповідно до якої ухвала суду від 19.05.2025 доставлена до Електронного кабінету відповідача 19.02.2025

Також, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5695/24(904/2430/25) від 19.05.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127419247) надіслано судом 19.05.2025, зареєстровано в реєстрі 19.05.2025 та оприлюднено 20.05.2025, отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За викладених обставин, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з ч.9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позов, про розгляд якого останнього повідомлено належно, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області та є платником податку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України, платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

А тому у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Так, за змістом позовної заяви Головне управління ДПС у Полтавській області вказує, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" обліковується сума податкового боргу у розмірі 115 057,31 грн., яка складається з наступних податків і зборів, а саме:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 4 464,25 грн.;

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 110 515,24 грн.;

- екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 77,82 грн.

За викладених обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" суми 115 057,31 грн. податкового боргу.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Господарський суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Щодо податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 4 464,25 грн.

За результатом проведення ГУ ДПС у Полтавській області камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів, складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за I-IV квартали 2022 року від 06.12.2024 №16712/16-31-04-06-12/32861451, який направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернуто оператором поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

На підставі акту від 06.12.2024 №16712/16-31-04-06-12/32861451 винесено ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" податкове повідомлення-рішення від 09.01.2025 № 179/0406, про донарахування штрафної санкції у розмірі 4 464,25 грн., яке направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернуто оператором поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Податкове повідомлення-рішення від 09.01.2025 №179/0406 в судовому або адміністративному порядку не оскаржувалося.

Щодо податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 110 515, 24 грн.

18.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" подано до ГУ ДПС у Полтавсь.кій області (Кременчуцька ДПІ) податкову декларацію з плати за землю за 2025 № , за змістом якої платником податку самостійно визначено грошові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі:

- 55 257,62 грн. з терміном сплати - 03.03.2025;

- 55 257,62 грн. з терміном сплати - 31.03.2025.

Щодо податкового боргу з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 77,82 грн.

06.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" подано до ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцька ДПІ) розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення до податкової декларації екологічного податку № від 06.02.2025, яким самостійно визначено грошове зобов`язання з екологічного податку у розмірі 77,82 грн. з терміном сплати - 19.02.2025.

Матеріали справи не містять доказів сплати вищевказаних сум податкового боргу.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з митної справи, а згідно п. 36.3 ст. 36 ПК України податковий обов`язок є першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як зазначено у пункті 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у зипадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України передбачено направлення податкової вимоги платнику, який визначив суму податкового зобов`язання в самостійно поданій податковій декларації, але у встановлені строки не сплатив суму податкового зобов`язання.

Крім того, пунктом 59.5 статті 59 ПК України, передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 статті 172 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Приписами п. 176.2 ст. 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно зі ч.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.69.2 ст.69 ПК України, банки та інші фінансові установи зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття або закриття рахунка.

Як визначено п.69.6 ст.69 ПК України, банки та інші фінансові установи за невиконання норм цієї статті несуть відповідальність, передбачену ПК України.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно ст. 1 КУзПБ, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 8 ст. 45 Кодексу, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Відповідно до п. 5 ст. 41 Кодексу дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку, небанківському надавачу платіжних послуг або з електронного гаманця боржника в емітенті електронних грошей.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За змістом ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За результатом дослідження матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача суми 115 057, 31 грн. податкового боргу, в той час як станом на дату розгляду справи відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем вищевказаної суми податкового боргу, у зв`язку з чим, господарський суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 115 057, 31 грн. податкового боргу.

Разом з тим, господарський суд зазначає, що за змістом матеріалів справи, позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду вказаної вище позовної заяви.

Так, згідно п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

З огляду на вказане, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання згаданого вище позову становить 3 028, 00 грн.

За викладених обставин, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору та судом задоволено позов у цій справі на суму 115 057, 31 грн., господарський суд дійшов висновку щодо стягнення судового збору в сумі 3 028, 00 грн. з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області (36000, м.Полтава, вул.Європейська, буд.4, ідентифікаційний номер юридичної особи 44057192) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451) про стягнення суми 115 057, 31 грн. податкового боргу з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків задовольнити.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «АКРО-УКРАЇНА» (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451), у банках, що обслуговують такого платника податків, податковий борг у розмірі 115 057, 31 грн., який складається з:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 4 464,25 грн на розрахунковий рахунок UA0016618, отримувач ГУК у Полтавській обл/тг смт. Н.Галещ/18010400, код отримувача 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 18010400;

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 110 515,24 грн. на розрахунковий рахунок UA0016618, отримувач ГУК у Полтавській обл/тг смт. Н.Галещ/18010600, код отримувача 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 18010600;

- екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 77,82 грн. на розрахунковий рахунок UA0016618, отримувач ГУК у Полтавській обл/тг смт.Н.Галещ/19010100, код отримувача 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 19010100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Акро-Україна" (49000, м. Дніпро, вул.Юркевича, буд.31, ідентифікаційний код юридичної особи 32861451) в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 297 058,78 грн. судовий збір у розмірі 3 028, 00грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскаржено протягом цього строку в порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя А.В. Суховаров