ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2025 р. Справа№ 910/16395/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 (повний текст складено 23.02.2024)

у справі №910/16395/23 (суддя Демидов В.О.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ"

до Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА"

про стягнення 119 848,09 грн

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ"

про стягнення 265 242,14 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" до Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" про стягнення 119 848,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙДІНГ» (Позивач) та Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» (Відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу № 09/03/2236-МТР (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 5.3. Договору датою постачання Товару вважається дата передачі його Покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено Додатками до Договору та/або Додатковими угодами.

Право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з дати підписання Покупцем без зауважень видаткової накладної т/або Акту приймання-передачі Товару.

23 грудня 2021 року між Сторонами було укладено Додаток до Договору, яким Сторонами було визначено перелік найменування Товару, його кількість та вартість.

Крім того, згідно п. 2 Додатку Сторонами також було визначено умову оплати: 25 % передоплата, решта по факту поставки всього Товару протягом 30 календарних днів.

На виконання умов Договору та Додатку до нього, Позивач вказує, що у 2022 році поставив на адресу Відповідача Товар (автомобільні шини) на загальну суму 1 801 891,20 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними, підписаними Сторонами.

Оскільки Відповідач розрахувався за отриманий Товар у повному обсязі лише 22.08.2023 року (з порушенням встановлених строків (несвоєчасно) позивач просить стягнути з відповідача 119 848,09 грн з яких: 3% річних у розмірі 22 785,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 97 062,29 грн.

Публічним акціонерним товариством «УКPНAФТА» сформовано відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву про стягнення з відповідача за зустрічним позовом штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 09/03/2236-МТР року в частині своєчасного виконання своїх зобов`язань.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «АВ Трейдінг» частину товару поставлено із порушенням строків, а частину Товару взагалі не поставлено.

Відповідач за зустрічним позовом вказує, що останнім передано, а позивачем за зустрічним позовом отримано наступний Товар:

- 15.02.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 18 шт. та «автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 24 шт. загальною вартістю 568368,00 грн. - прострочення поставки складає 2 дні;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 4 шт. загальною вартістю 59308,80 грн. Прострочення поставки складає 24 дні;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 6 шт. загальною вартістю 88963,20 грн. Прострочення поставки складає 24 дні;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 12 шт. загальною вартістю 150739,20 грн. Прострочення поставки складає 61 день;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 10 шт. загальною вартістю 148727,00 грн. Прострочення поставки складає 61 день;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 10 шт. загальною вартістю 374400,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 5 шт. загальною вартістю 187200,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 6 шт. загальною вартістю 224640,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

Також позивач за зустрічним позовом наголошує, що відповідачем за зустрічним позовом в супереч умовам Договору взагалі не було поставлено наступний Товар:

- «автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 н.с. 16» в кількості 21 шт. на загальну суму 311371,20 грн.; Прострочення поставки складає більше 365 днів;

- «автошини 14.00-20 ИО-25 н.с.14(370-508)» в кількості 60 шт. на загальну суму 753696,00 грн. Прострочення поставки складає більше 365 днів.

З огляду на вищевикладене, Публічне акціонерне товариство "УКPНAФТА" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" штраф у розмірі 265242,14 грн.

Судом першої інстанції зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" про стягнення 265242,14 грн, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" до Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" про стягнення 119 848,09 грн.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" сформовано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він зазначав, що товар поставлений ТОВ «АВ «Трейдінг» відповідно до додаткової угоди №2 від 09.01.2023 та в повному обсязі оплачений зі сторони ПАТ «Укрнафта». Зустрічні позовні вимоги є безпідставними, заявленими без урахування додаткової угоди №2, та такими, що суперечать поведінці ПАТ «Укрнафта», визначеною нею у листах до ТОВ «АВ «Трейдінг». Форс-мажорні обставини призвели до певних змін у правовідносинах між сторонами.

Представником Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" сформовано відповідь на відзив, в якій він зокрема зазначає, що додаткова угода №2 була укладена лише 09.01.2023, то вона жодним чином не звільняє ТОВ «АВ «Трейдинг» від відповідальності за порушення строків поставки товару в період з 12.02.2022 по 09.01.2023.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙДІНГ" сформовано заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 по справі №910/16395/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙДІНГ» до Публічного акціонерного товариства «УКPНAФТА» про стягнення 119848,09 грн задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УКPНAФТА» (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙДІНГ» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Гагаріна, будинок 74, офіс 517, ) 3 відсотка річних у розмірі 22 785 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн 80 коп. та інфляційні втрати у розмірі 97 062 (дев`яносто сім тисяч шістдесят дві) грн 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «УКPНAФТА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙДІНГ» про стягнення 265 242,14 грн відмовлено.

Задовольняючи первісний позов, суд виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог. В той же час, відмовляючи в зустрічному позові, суд виходив з того, що відповідачем за зустрічним позовом доведено в розумінні статті 218 Господарського кодексу України те, що неналежне виконання зобов`язань у повному обсязі виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову про стягнення 119 849, 09 грн відмовити, зустрічний позов про стягнення 265 242, 14 грн задовольнити.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, позивач за первісним позовом не довів обставини справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, наявна невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до наступного.

Задовольняючи первісний позов у повному обсязі, судом першої інстанції не досліджено момент виникнення у Відповідача за первісним позовом грошового зобов`язання щодо здійснення оплати коштів в сумі 1085151,60 грн. за поставлений Товар.

Судом не досліджувався момент порушення Відповідачем строків сплати коштів з поставлений Товар та періоди прострочення.

У п. 2 Додатку №1 до Договору сторони узгодили строк поставки Товару, згідно якого було встановлено наступні умови оплати: « 25 % передоплата, решта по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів».

09 січня 2023 сторони уклали додаткову угоду №2, якою домовились, серед іншого, викласти п. 2 Додатку №1 до Договору в новій редакції наступного змісту: «умови оплати: 716739,60 грн. - попередня оплата, решта - протягом 30 календарних днів з дати підписання даної Додаткової угоди.»

В період часу з 21.12.2021 по 09.01.2023 діяла редакція п. 2 Додатку №1 до Договору, яка передбачала, що ПАТ «Укрнафта» здійснює оплату решти вартості Товару по факту поставки всього Товару.

До моменту укладення Додаткової угоди №2 до Договору у ПАТ «Укрнафта» не виникало обов`язку здійснити доплату за поставлений Товар, оскільки ТОВ «АВ Трейдінг» не здійснило поставку всього Товару, передбаченого Додатком №1 до Договору що діяв у період з 21.12.2021 по 09.01.2023.

Обов`язок здійснити доплату решти коштів а саме 1085151,60 грн. (різниця між вартістю фактично поставленого Товару та попередньою оплатою) у строк до 08.02.2023 року виник у ПАТ «Укрнафта» лише після підписання Додаткової угоди №2 до Договору.

При винесенні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції зазначені обставини жодним чином не враховані.

Судом помилково застосовано п. 6.10 Договору та ст. 625 ЦК України за період протягом якого було відсутнє прострочення грошового зобов`язання.

Згідно п. 6.10 Договору, у разі несвоєчасної або неповної оплати Товару відповідно до умов, визначених цим Договором, покупець несе відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України.

Грошове зобов`язання щодо сплати коштів в сумі 1085151,60 грн. (різниця між вартістю фактично поставленого Товару та попередньою оплатою) виникло у ПАТ «Укрнафта» після підписання Додаткової угоди №2 до Договору, оскільки ПАТ «Укрнафта» мала 30 днів для його виконання (до 08.02.2023 року), початок прострочення зобов`язання виник з 09.02.2023.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснений ним помилково, оскільки невірно визначено періоди прострочення грошового зобов`язання.

За розрахунками апелянта сума інфляційних втрат складає 24955,24 грн.; 3 % річних - 10004,20 грн, тому стягнення інфляційних втрат в розмірі 97062,29 грн. та 3 % річних в розмірі 22785,80 грн. вважає безпідставним.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд дійшов висновку про доведення відповідачем за зустрічним позовом в розумінні статті 218 Господарського кодексу України того, що неналежне виконання зобов`язань у повному обсязі виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Граничним строком поставки Товару згідно Договору було 12.02.2022, тобто зазначений строк сплив більше ніж за 10 днів до запровадження воєнного стану на території України. З огляду на що, обґрунтування неможливості ТОВ «АВ Трейдінг» виконати зобов`язання у строк, передбачений Договором у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану на території України є помилковим та не відповідає обставинам справи.

Апелянт не погоджується зі встановленням судом першої інстанції прямого зв`язку між прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №426 від 09.04.2022 танеможливістю ТОВ «АВ Трейдінг» виконати свої зобов`язання за договором в частиніпоставки товару, виробником якого є країна-агресор, зазначаючи, що постановаКабінету міністрів України №426 від 09 квітня 2022 року «Про застосування заборониввезення товарів з Російської Федерації» набула чинності 11.04.2022, тобто майжечерез два місяці після спливу граничного строку поставки Товару.

Відповідно до п. 7.2 Договору передбачено, що сторона, виконанню зобов`язань за цим Договором якої перешкоджають обставини форс-мажору, повинна не пізніше 7 (семи) календарних днів повідомити іншу сторону про початок та припинення дії таких обставин на виконання обов`язків за цим Договором.

ТОВ «АВ Трейдінг» у строк, передбачений п. 7.2. Договору, не повідомляло ПАТ «Укрнафта» про настання форс-мажорних обставин за Договором.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно враховано лист ТОВ «АВ Трейдінг» вих. №1602/2 від 16.05.2022, як доказ на підтвердження вчасного повідомлення ПАТ «Укрнафта» про настання обставин форс-мажору, адже він був надісланий із порушенням строку, передбаченого п. 7.2. Договору.

В оскаржуваному рішенні судом також враховано, що товар відповідно до додаткової угоди №2 від 09.01.2023 був поставлений позивачу за зустрічним позовом у повному обсязі та оплачений ним без будь-яких зауважень, з огляду на що дійшов висновку, що доводи зустрічного позову про те, що частина товару взагалі не була поставлена є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на те, що зобов`язання ТОВ «АВ Трейдинг» щодо поставки товару згідно з переліком, що містився в додатку №1 (в редакції від 23.12.2021) були припинені у зв`язку з двома різними підставами: частково, у зв`язку з поставкою товару, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними, частково у зв`язку з домовленістю сторін, що підтверджується додатковою угодою №2 від 09.01.2023 до договору.

Суд погодився з доводами ТОВ «АВ Трейдінг», що поданням зустрічного позову та нарахуванням штрафних санкцій ПАТ «Укрнафта» відступає від своєї попередньої поведінки під час виконання договору та діє недобросовісно, проте вважає, що ПАТ «Укрнафта» в жодному із своїх листів, адресованих ТОВ «АВ Трейдінг», не відмовлялась від права на стягнення з Відповідача штрафу передбаченого Договором, твердження Відповідача про те, що поведінка Позивача є суперечливою, оскільки раніше він ніколи не пред`являв претензії щодо прострочення строків постачання та не зазначав, що має намір пред`явити вимогу, не свідчить про відсутність порушеного права, ПАТ «Укрнафта», яким було прийнято рішення

про звернення з зустрічним позовом про стягнення неустойки, оскільки цей засіб правового захисту на думку Позивача є найбільш ефективним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/16395/23, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 справу №910/16395/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Кравчука Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/16395/23, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача за первісним позовом спростовує доводи апелянта, оскаржуване рішення просить залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

23.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Трейдінг» (далі - продавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» ( далі - покупець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) укладено договір купівлі-продажу №09/03/2236-МТР (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати продукцію (далі - товар) у власність покупця, а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики товару визначені в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

За умовами п. 3.1 договору ціни товару встановлюються в національній валюті та вказуються у відповідних додатках до цього договору. Загальна вартість товару за цим договором складається із сукупності вартості товару згідно з додатками.

Оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених додатками, після отримання покупцем примірника, належним чином підписаного сторонами оригіналу договору (п. 3.2 договору).

Усі суми, що підлягають сплаті за цим договором, сплачуються в безготівковій формі на рахунки, що зазначені у цьому договорі (п. 3.3 договору).

Згідно п. 5.1 договору продавець зобов`язується передати покупцю товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до цього договору.

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/ або додатковими угодами.

Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/ або відповідним актом приймання-передачі товару.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання покупцем без зауважень видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п. 5.4 договору продавець зобов`язаний не менше ніж за 3 робочих дні до запланованої дати відвантаження товару в письмовій формі попередити покупця про точну дату постачання товару до місця призначення, якщо інше не вказано в додатку до цього договору. Повідомлення за підписом уповноваженої особи продавця в сканованому вигляді направляється на електронну адресу покупця, вказану в п. 10.1.2 цього договору.

Відвантаження товару проводиться лише після отримання письмового повідомлення покупця про готовність до прийняття товару (п. 5.5 договору).

Якщо продавець не повідомляв покупця про дату відвантаження товару відповідно до п. 5.4 цього договору або відвантажив товар, не отримавши попередньо від покупця повідомлення про готовність до прийняття товару, строк оплати товару, встановлений в п. 3.2 договору, пролонгується на 5 банківських днів, якщо інше не передбачено додатками (п. 5.6 договору).

По прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його прийом проводиться безпосередньо вантажоотримувачем з обов`язковим оформленням вантажоотримувачем акту приймання по кількості та якості товару (п. 5.11 договору).

За умовами п. 6.9 договору за порушення строку постачання товару, його приналежностей та/ або документів, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. п. 5.12, 5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 7%, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару, не поставленого вчасно.

Згідно п. 6.10 договору у разі несвоєчасної або неповної оплати товару відповідно до умов, визначених цим договором, покупець несе відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України.

Сторони домовились, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 року, але у будь-якому разі, до повного виконання взаємних зобов`язань сторонами (п. 11.1 договору).

23.12.2021 між сторонами було укладено додаток до договору, яким сторонами було визначено перелік найменування товару, його кількість і вартість, а саме:

1. Шина 16.00R20 TT 174G 22 PR Y811 Duraturn у кількості 5 шт. загальною вартістю 187 200,00 грн, вантажоотримувач БНГВУ, виробник - Xian Miteras T ire Co.

2. Шина 16.00R20 TT 174G 22 PR Y811 Duraturn у кількості 6 шт. загальною вартістю 224 640,00 грн, вантажоотримувач ОНГВУ, виробник - Xian Miteras T ire Co.

3. Шина 16.00R20 TT 174G 22 PR Y811 Duraturn у кількості 10 шт. загальною вартістю 374 400,00 грн, вантажоотримувач ННГВУ, виробник - Xian Miteras T ire Co.

4. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 15 шт. загальною вартістю 222 408,00 грн, вантажоотримувач - ЧНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

5. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 6 шт. загальною вартістю 88 963,20 грн, вантажоотримувач - ОНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

6. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 18 шт. загальною вартістю 266 889,60 грн, вантажоотримувач - ПНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

7. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 2 шт. загальною вартістю 29 654,40 грн, вантажоотримувач - ДНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

8. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 8 шт. загальною вартістю 118 617,60 грн, вантажоотримувач - ДНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

9. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 4 шт. загальною вартістю 59 308,80 грн, вантажоотримувач - ЧНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

10. Автошина 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 и.с.16 у кількості 6 шт. загальною вартістю 88 963,20 грн, вантажоотримувач - ННГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

11. Автошина 14.00-20 ОИ-25 и.с.14 (370-508) у кількості 24 шт. загальною вартістю 301 478,40 грн, вантажоотримувач - ПНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

12. Автошина 14.00-20 ОИ-25 и.с.14 (370-508) у кількості 10 шт. загальною вартістю 125 616,00 грн, вантажоотримувач - ОНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

13. Автошина 14.00-20 ОИ-25 и.с.14 (370-508) у кількості 20 шт. загальною вартістю 251 232,00 грн, вантажоотримувач - ОНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

14. Автошина 14.00-20 ОИ-25 и.с.14 (370-508) у кількості 30 шт. загальною вартістю 376 848,00 грн, вантажоотримувач - ЧНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

15. Автошина 14.00-20 ОИ-25 и.с.14 (370-508) у кількості 12 шт. загальною вартістю 150 739,20 грн, вантажоотримувач - БНГВУ, виробник - ТОВ «НОРТЕК» росія.

Загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку складає 2 866 958,40 грн, в т.ч. ПДВ - 477 826,40 грн.

Умови оплати: 25 % передоплата, решта по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів.

Термін поставки: протягом 50 календарних днів з моменту передоплати.

Умови поставки товару (Інкотермс 2020): DDP-склад вантажоотримувача (Інкотерс 2020). Ціна товару включає вартість доставки товару до вантажоотримувача.

24.12.2021 ПАТ «Укрнафта» перерахувало на рахунок ТОВ «АВ Трейдінг» попередню оплату в сумі 716 739,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №19475-П21 від 24.12.2021. Призначення платежу: «Аванс 25% за автошини, зг. Дог. №09/03/2236-МТР від 23.12.2021».

На виконання умов договору позивачем за первісним позовом передано, а відповідачем отримано наступний товар:

- 15.02.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 18 шт. та «автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 24 шт. загальною вартістю 568368,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №27;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 4 шт. загальною вартістю 59308,80 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №31;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 6 шт. загальною вартістю 88963,20 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 16.02.2022 №36;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 12 шт. загальною вартістю 150739,20 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №32;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 10 шт. загальною вартістю 148727,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 16.02.2022 №35;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 10 шт. загальною вартістю 374400,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №303;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 5 шт. загальною вартістю 187200,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №304;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 6 шт. загальною вартістю 224640,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №305.

Отже ТОВ «АВ Трейдінг» поставило ПАТ «Укрнафта» товар на загальну суму 1 801 891,20 грн, що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами.

Матеріали справи містять лист ТОВ «АВ Трейдінг» вих. №1606/2 від 16.05.2022, в якому він повідомив ПАТ «Укрнафта», що згідно інформації перевізника контейнер з шинами 1300х530х533 162Е Е2 у кількості 70 шт знаходиться на станції в м. Вишневе Київської області та станом на 16.05.2022 перевізником вирішується питання із контролюючими органами стосовно можливості видачі товарів, оскільки контейнерний потяг зайшов на територію України з території рф, з приводу агресії якої було запроваджено обмежувальні заходи щодо імпорту. Також стосовно договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021 повідомив про заборону імпорту товарів з рф та інших обмежувальних заходів, пов`язаних із військовою агресією рф, у зв`язку із чим постачання шин виробництва ТОВ «Нортек» не є можливим. З огляду на вказане просив внести зміни до договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021.

В подальшому, 09.01.2023 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №09/03/2236-МТР від 23.12.2021, відповідно до якої зменшили кількість товару, що поставляється за договором. Також сторони погодили, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку, складає 1 801 891,20 грн, в т. ч. ПДВ - 300 315,20 грн. Умови оплати: 716 739,60 грн - попередня оплата, решта - протягом 30 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди.

ПАТ «Укрнафта» розрахувався за отриманий товар у повному обсязі у сумі 1 801 891,20 грн - 22.08.2023.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «АВ Трейдінг» посилалося на неналежне виконання ПАТ «Укрнафта» своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку із чим просив стягнути з останнього 119 848,09 грн з яких: 3% річних у розмірі 22 785,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 97 062,29 грн.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ПАТ «Укрнафта» посилалося на порушення ТОВ «АВ Трейдінг» умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної поставки товару. Зокрема, зазначав, що мало місце прострочення поставки, а деякий товар взагалі не був поставлений, у зв`язку із чим просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом штраф у розмірі 265 242,14 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених додатками, після отримання покупцем примірника, належним чином підписаного сторонами оригіналу договору.

23.12.2021 між сторонами було укладено додаток до договору, яким сторонами було визначено перелік найменування товару, його кількість і вартість. Також зазначено умови оплати: 25 % передоплата, решта по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів. Термін поставки: протягом 50 календарних днів з моменту передоплати.

24.12.2021 ПАТ «Укрнафта» перерахувало на рахунок ТОВ «АВ Трейдінг» попередню оплату в сумі 716 739,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №19475-П21 від 24.12.2021. Призначення платежу: «Аванс 25% за автошини, зг. Дог. №09/03/2236-МТР від 23.12.2021».

На виконання умов договору позивачем за первісним позовом передано, а відповідачем отримано наступний товар:

- 15.02.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 18 шт. та «автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 24 шт. загальною вартістю 568368,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №27;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 4 шт. загальною вартістю 59308,80 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №31;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 6 шт. загальною вартістю 88963,20 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 16.02.2022 №36;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 12 шт. загальною вартістю 150739,20 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 10.02.2022 №32;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 10 шт. загальною вартістю 148727,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 16.02.2022 №35;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 10 шт. загальною вартістю 374400,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №303;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 5 шт. загальною вартістю 187200,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №304;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 6 шт. загальною вартістю 224640,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною від 28.10.2022 №305.

Отже ТОВ «АВ Трейдінг» поставило ПАТ «Укрнафта» товар на загальну суму 1 801 891,20 грн, що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами.

09.01.2023 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №09/03/2236-МТР від 23.12.2021, відповідно до якої зменшили кількість товару, що поставляється за договором. Також сторони погодили, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку, складає 1 801 891,20 грн, в т. ч. ПДВ - 300 315,20 грн. Умови оплати: 716 739,60 грн - попередня оплата, решта - протягом 30 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди.

ПАТ «Укрнафта» розрахувався за отриманий товар у повному обсязі у сумі 1 801 891,20 грн - 22.08.2023, що підтверджується платіжними інструкціями: №19475-П21 від 24.12.2021 на суму 716 739,60 грн (аванс), №11658УГ23 від 13.03.2023 на суму 180 858,60 грн, №4cfd6ddb5c від 07.04.2023 на суму 180 858,60 грн, №dc2e775307 від 09.05.2023 на суму 180 858,60 грн, №32945УГ23 від 29.06.2023 на суму 180 858,60 грн, №37773УГ23 від 20.07.2023 на суму 180 858,60 грн, №4536УГ23 від 22.08.2023 на суму 180 858,60 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт постачання позивачем за первісним позовом товару на суму 1 801 891,20 грн, факт його отримання відповідачем та факт сплати у повному обсязі з порушенням строків, передбачених умовами договору.

При цьому судом враховано, що останньою датою отримання партії товару є 09.11.2022, в той час як останньою датою оплати отриманого товару є 22.08.2023, тобто майже через 9 місяців після отримання товару, що є безумовним порушенням відповідачем за первісним позовом укладеного між сторонами договору.

Згідно п. 6.10 договору у разі несвоєчасної або неповної оплати товару відповідно до умов, визначених цим договором, покупець несе відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Подібної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі №910/9911/21.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «АВ Трейдінг» підлягають задоволенню у повному розмірі, а саме стягненню з відповідача підлягає 3 % річних у розмірі 22 785,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 97 062,29 грн.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ПАТ «УКРНАФТА» посилалося на те, що ТОВ «АВ Трейдінг» частину товару було поставлено із порушенням строків, а саме:

- 15.02.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 18 шт. та «автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 24 шт. загальною вартістю 568368,00 грн. - прострочення поставки складає 2 дні;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 4 шт. загальною вартістю 59308,80 грн. Прострочення поставки складає 24 дні;

- 09.03.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 6 шт. загальною вартістю 88963,20 грн. Прострочення поставки складає 24 дні;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 14.00-20 ОИ-25 н.с.14 (370-508)» у кількості 12 шт. загальною вартістю 150739,20 грн. Прострочення поставки складає 61 день;

- 15.04.2022 отримано «Автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИДП284 н.с. 16» у кількості 10 шт. загальною вартістю 148727,00 грн. Прострочення поставки складає 61 день;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 10 шт. загальною вартістю 374400,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 5 шт. загальною вартістю 187200,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

- 09.11.2022 отримано «Шини 16 00R20 GoodYear AT3A TL» у кількості 6 шт. загальною вартістю 224640,00 грн. Прострочення поставки складає 269 днів;

Також позивач за зустрічним позовом наголошує, що відповідачем за зустрічним позовом в супереч умовам договору взагалі не було поставлено наступний Товар:

- «автошини 500/70-508 (1200х500-508) Forward Traction ИД-П284 н.с. 16» в кількості 21 шт. на загальну суму 311371,20 грн.; Прострочення поставки складає більше 365 днів;

- «автошини 14.00-20 ИО-25 н.с.14(370-508)» в кількості 60 шт. на загальну суму 753696,00 грн. Прострочення поставки складає більше 365 днів.

З огляду на вищевикладене ПАТ «УКPНAФТА» просить стягнути з ТОВ «АВ Трейдінг» штраф у розмірі 265242,14 грн.

За умовами п. 6.9 договору за порушення строку постачання товару, його приналежностей та/ або документів, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. п. 5.12, 5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 7%, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару, не поставленого вчасно.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (пункт 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2021 між сторонами було укладено додаток до договору, яким сторонами було визначено перелік найменування товару, його кількість і вартість, зокрема, й автошини, виробником яких є ТОВ «НОРТЕК» росія.

09 квітня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації щодо України, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 426, якою заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

Отже, існує прямий взаємозв`язок між наявністю вказаних обставин та неможливістю відповідача виконати свої зобов`язання за договором в частині поставки товару, виробником якого є країна-агресор.

Судом враховано, що матеріали справи містять лист ТОВ «АВ Трейдінг» вих. №1606/2 від 16.05.2022, в якому він повідомив ПАТ «Укрнафта», що згідно інформації перевізника контейнер з шинами 1300х530х533 162Е Е2 у кількості 70 шт знаходиться на станції в м. Вишневе Київської області та станом на 16.05.2022 перевізником вирішується питання із контролюючими органами стосовно можливості видачі товарів, оскільки контейнерний потяг зайшов на територію України з території рф, з приводу агресії якої було запроваджено обмежувальні заходи щодо імпорту. Також стосовно договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021 повідомив про заборону імпорту товарів з рф та інших обмежувальних заходів, пов`язаних із військовою агресією рф, у зв`язку із чим постачання шин виробництва ТОВ «Нортек» не є можливим. З огляду на вказане просив внести зміни до договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021.

В подальшому, між сторонами тривали перемовини щодо укладання додаткової угоди, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, ПАТ «Укрнафта» не заперечувала щодо неможливості поставки товару, виробником якого є країна-агресор, а в подальшому погодила додаткову угоду щодо зменшення кількості товару, який поставляється.

Належним чином оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погодився з доводами ТОВ «АВ Трейдінг», що поданням зустрічного позову та нарахуванням штрафних санкцій ПАТ «Укрнафта» відступає від своєї попередньої поведінки під час виконання договору та діє недобросовісно.

Так, 09.01.2023 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №09/03/2236-МТР від 23.12.2021, відповідно до якої зменшили кількість товару, що поставляється за договором (зокрема, що стосується товару, виробником якого є рф). Також сторони погодили, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку, складає 1 801 891,20 грн, в т. ч. ПДВ - 300 315,20 грн. Умови оплати: 716 739,60 грн - попередня оплата, решта - протягом 30 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди.

Суд враховує, що товар відповідно до додаткової угоди №2 від 09.01.2023 був поставлений позивачу за зустрічним позовом у повному обсязі та оплачений ним без будь-яких зауважень.

З огляду на вказане доводи зустрічного позову про те, що частина товару взагалі не була поставлена, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідачем за зустрічним позовом доведено, у розумінні статті 218 Господарського кодексу України те, що належне виконання зобов`язання у повному обсязі виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Отже, у даному конкретному випадку, наявні підстави для звільнення відповідача за зустрічним позовом від відповідальності за несвоєчасну поставку товару - стягнення штрафу, передбаченого пунктом 6.9 договору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 910/11302/22.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відхиляючи доводи апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідач оскаржує рішення, оскільки на його думку, судом першої інстанції взагалі не досліджувався момент порушення Відповідачем строків сплати коштів за поставлений Товар та періоди прострочення оплат з боку ПАТ «Укрнафта».

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт постачання позивачем за первісним позовом товару на суму 1 801 891, 20 грн., факт його отримання відповідачем та факт сплати у повному обсязі з порушенням строків, передбачених умовами договору. При цьому суд врахував, що останньою датою отримання партії товару є 9.11.2022 року, в той час як останньою датою оплати отримання товару є 22.08.2023 року, тобто майже через 9 місяців після отримання товару, що є безумовним порушенням відповідачем за первісним позовом укладеного між сторонами договору.

Зазначені обставини про отримання ПАТ «Укрнафта» товару 09.11.2022 року та повної оплати 22.08.2023 року визнаються й самим відповідачем, що спростовує в цілому доводи апелянта про не дослідження судом моменту порушення Відповідачем строків сплати коштів за поставлений Товар та періоди прострочення оплат.

ПАТ «Укрнафта» вважає помилковим розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, який був прийнятий судом під час прийняття рішення, оскільки на його думку «грошове зобов`язання щодо сплати коштів у сумі 1085151, 60 грн. (різниця між вартістю фактично поставленого Товару та попередньою оплатою) виникло у ПАТ «Укрнафта» після підписання Додаткової угоди № 2 до Договору, та ПАТ «Укрнафта» мала 30 днів для його виконання (до 08.02.2023 року), тому початок прострочення зобов`язання починав свій відлік з 09.02.2023 року, одночасно подавши свій розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів зазначає, що Додаткова угода № 2 до Договору була сторонами підписана лише 09.01.2023 року, а остання партія товару була фактично поставлена відповідачу 09.11.2022 року.

Таким чином, умови Додаткової угоди № 2 щодо поставки товару були виконані Позивачем за 2 місяці до підписання цієї угоди.

Як зазначає позивач за первісним позовом, така ситуація склалася у зв`язку з тим, що ПАТ «Укрнафта» під час виконання Договору № 09/03/2236-МТР постійно затягувала час у прийнятті рішень та підписання відповідних угод.

Так, у листі від 16.05.2022 року ТОВ «АВ «Трейдінг» звернулося до ПАТ «Укрнафта» з пропозицією замінити частину товару, який не міг бути поставленим через заборону ввезення товарів російського виробництва.

Лише 20.10.2022 року ПАТ «Укрнафта» направило відповідь на вказаний лист та проект відповідної додаткової угоди. ТОВ «АВ «Трейдінг» цього ж дня підписало проект угоди № 2 та направило його на адресу ПАТ «Укрнафта», яке його фактично підписало лише 09.01.2023 року (через 2 місяці).

На момент постачання заміненого товару 09.11.2022 року по накладним № 303, № 304, № 305, Додаткова угода № 2 юридично не була підписана між сторонами, фактично між сторонами не було узгоджено умови оплати цих партій товару.

Враховуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України ПАТ «Укрнафта» було зобов`язане оплатити товар після його прийняття 09.11.2022 року.

ПАТ «Укрнафта» також не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, з огляду на те, що відповідачем за зустрічним позовом доведено в розумінні статті 218 Господарського кодексу України те, що неналежне виконання зобов`язань у повному обсязі виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Апелянт вважає, що граничним строком поставки товару згідно договору було 12.02.2022 року, зазначений строк сплив більше ніж за 10 днів до запровадження воєнного стану на території України. З огляду на що, обгрунтування неможливості ТОВ «АВ Трейдінг» виконати зобов`язання у строк, передбачений Договором, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану на території України є помилковим та не відповідає обставинам справи… якщо навіть припустити, що прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 09.04.2022 року «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» дійсно унеможливило виконання Відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань, то виникає питання, яким чином останній здійснив поставку товарів 10.02.2022 року.

Позивач за первісним позовом зазначає, що 10.02.2022 року була здійснена поставка шин, які були на складах в Україні, а не доставлялися з території Російської Федерації після введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року, тому відсутні підстави відповідати на питання, яким чином була здійснена поставка товару 10.02.2022 року.

Посилання апелянта на те, що нібито ТОВ «АВ Трейдінг» у строк, передбачений п. 7.2. Договору не повідомляло ПАТ «Укрнафта» про настання форс-мажорних обставин за Договором колегією суддів оцінюються критично виходячи з наступного.

У матеріалах справи міститься лист ТОВ «АВ Трейдінг» на адресу ПАТ «Укрнафта» від 31.03.2022 року, в якому ТОВ «АВ Трейдінг» зазначає, що «щодо продукції виробництва Нортек. В даний час необхідна зміна фінансово-логістичного ланцюга щодо ввезення даних шин в Україну. Отже, про можливість постачання або заміни повідомимо найближчим часом».

Позивач ТОВ «АВ Трейдінг» зазначає, що після введення воєнного стану в Україні намагалося виконати у повному обсязі зобов`язання з поставки замовлених апелянтом шин. Однак Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 426 від 09.04.2022 року. Після того, як вказана постанова КМУ набула чинності і стало зрозуміло, що поставка товарів російського виробництва є неможливою, ТОВ «АВ Трейдінг» звернулося до ПАТ «Укрнафта» з листом від 16.05.2022 року, в якому повідомило про неможливість поставки шин Нортек та запропонувало їх замінити на шини GoodYear. В даному випадку форс-мажорні обставини для ТОВ «АВ «Трейдінг» були підтверджені саме вищенаведеною постановою КМУ, яка була офіційно оприлюднена (могли і не повідомлятися ТОВ «АВ Трейдінг» ), оскільки відповідно до п. 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) дія форс-мажорних обставин може бути викликана умовами, регламентованими відповідними рішеннями та актами державних органів влади, закриттям морських проток, ембарго, забороною (обмеження) експорту/імпорту тощо.

Суд першої інстанції в обгрунтування рішення про наявність форс-мажорних обставин та звільнення ТОВ «АВ Трейдінг» від відповідальності за неможливість поставки товару російського виробництва зазначив про те, що з матеріалів справи вбачається , що 23.12.2021 між сторонами було укладено додаток до договору, яким сторонами було визначено перелік найменування товару, його кількість і вартість, зокрема, й автошини, виробником яких є ТОВ «НОРТЕК» росія. 09 квітня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації щодо України, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 426, якою заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації. Отже, існує прямий взаємозв`язок між наявністю вказаних обставин та неможливістю відповідача виконати свої зобов`язання за договором в частині поставки товару, виробником якого є країна-агресор.

При цьому, судом враховано, що матеріали справи містять лист ТОВ «АВ Трейдінг» вих. №1606/2 від 16.05.2022, в якому він повідомив ПАТ «Укрнафта», що згідно інформації перевізника контейнер з шинами 1300х530х533 162Е Е2 у кількості 70 шт знаходиться на станції в м. Вишневе Київської області та станом на 16.05.2022 перевізником вирішується питання із контролюючими органами стосовно можливості видачі товарів, оскільки контейнерний потяг зайшов на територію України з території рф, з приводу агресії якої було запроваджено обмежувальні заходи щодо імпорту. Також стосовно договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021 повідомив про заборону імпорту товарів з рф та інших обмежувальних заходів, пов`язаних із військовою агресією рф, у зв`язку із чим постачання шин виробництва ТОВ «Нортек» не є можливим. З огляду на вказане просив внести зміни до договору №09/03/2236-МРТ від 23.12.2021.

В подальшому, між сторонами тривали перемовини щодо укладання додаткової угоди, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, ПАТ «Укрнафта» не заперечувала щодо неможливості поставки товару, виробником якого є країна-агресор, а в подальшому погодила додаткову угоду щодо зменшення кількості товару, який поставляється.

Належним чином оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції погодився з доводами ТОВ «АВ Трейдінг», що поданням зустрічного позову та нарахуванням штрафних санкцій ПАТ «Укрнафта» відступає від своєї попередньої поведінки під час виконання договору та діє недобросовісно.

09.01.2023 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №09/03/2236-МТР від 23.12.2021, відповідно до якої зменшили кількість товару, що поставляється за договором (зокрема, що стосується товару, виробником якого є рф). Також сторони погодили, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку, складає 1 801 891,20 грн, в т. ч. ПДВ - 300 315,20 грн. Умови оплати: 716 739,60 грн - попередня оплата, решта - протягом 30 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди.

Судом було враховано, що товар відповідно до додаткової угоди №2 від 09.01.2023 був поставлений позивачу за зустрічним позовом у повному обсязі та оплачений ним без будь-яких зауважень.

З огляду на вказане доводи зустрічного позову про те, що частина товару взагалі не була поставлена, визнано судом безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

У даному конкретному випадку, наявні підстави для звільнення відповідача за зустрічним позовом від відповідальності за несвоєчасну поставку товару - стягнення штрафу, передбаченого пунктом 6.9 договору.

Виходячи з матеріалів справи в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апелянта , викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача за зустрічним позовом з висновками суду першої інстанції про задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Доводи та міркування скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у даній справі, та не впливають на прийняття рішення у даному спорі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги відповідача за первісним позовом належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/16395/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/16395/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "УКPНAФТА".

4. Матеріали справи №910/16395/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук