ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/534/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК: Нестрижена С.Б.,

від ОСОБА_1 : не з`явився

від ОСОБА_2 : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 року, суддя в І інстанції Олейняш Е. М., повний текст якої складено 27.05.2025, в м. Миколаєві

у справі №915/534/25

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК

до відповідачів:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2

про стягнення 760 194,14 грн

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за Договором №64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ від 19 січня 2022р. в загальному розмірі: 760 194, 14 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 720 092,74 грн;

- заборгованість по процентах - 6 470,18 грн;

- заборгованість по процентах поточна (компенсація ФРП) - 33 631,22 грн.

В обґрунтування позову зазначив про неналежне виконання відповідачами умов укладених договорів поруки, а саме: договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П1 від 19.01.2022, укладений між кредитором, ОСОБА_1 (поручитель-1) та позичальником; договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П2 від 19.01.2022 укладений між кредитором, ОСОБА_2 (поручитель-2) та позичальником.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 12.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 передано матеріали справи №915/534/25 головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР", для розгляду спору в межах цієї справи.

Суд зазначив, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2024 у справі №915/527/24 відкрито провадження у справі №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Спір у даній справі виник з підстав невиконання позичальником (боржник у процедурі банкрутства) умов кредитного договору, у зв`язку з чим банк звернувся до суду із даним позовом про стягнення в солідарному порядку заборгованості з поручителів за договорами поруки, які укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Отже, в предмет доказування у даній справі входять обставини щодо встановлення/спростування фактів укладення кредитного договору, невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, строку настання обов`язку з повернення кредиту, розміру заборгованості, а також наявності (виникнення) обов`язку в поручителів сплатити заборгованість та, як наслідок, невиконання вказаного обов`язку. Отже, предметом спору у даній справі є як невиконання умов кредитного договору, так і невиконання умов договорів поруки, тобто встановлення / спростування обставин, з приводу яких виник спір.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

В даному випадку боржник ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" є стороною кредитного договору, невиконання грошових зобов`язань за яким є предметом спору у даній справі, оскільки вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення в солідарному порядку з поручителів заборгованості за договорами поруки залежить від встановлення факту виконання / невиконання основного зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів справи №915/534/25 вказаної справи головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР", для розгляду спору в межах цієї справи.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК, в якій останнє просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 у справі №915/534/25 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково з посиланням на ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передано справу № 915/534/25 для розгляду в межах справи про банкрутство позичальника, оскільки позичальник ТОВ «ТД «ЮГЕЛЕВАТОР» не є стороною у справі № 915/534/25 та в разі задоволення судом клопотання Банку про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, ТОВ «ТД «ЮГЕЛЕВАТОР» мав би статус учасника у справі № 915/534/25, а не сторони. Станом як на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (12.05.2025), так і станом на сьогоднішній день, договори забезпечення як в судовому, так і в позасудовому порядку не розривалися, не визнавалися недійсними та є діючими.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 у справі №915/534/25; призначено справу №915/534/25 до розгляду на 21.07.2025 о 14:30.

В судовому засіданні 21.07.2025 брав участь представник позивача; інші представники учасників справи участі не брали, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є ухвала суду першої інстанції, якою передано матеріали справи №915/534/25 головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР", для розгляду спору в межах цієї справи.

Передаючи справу №915/534/25 до провадження судді, у якого перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР" для розгляду спору в межах цієї справи, місцевий господарський суд виходив з того, що боржник ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" є стороною кредитного договору, невиконання грошових зобов`язань за яким є предметом спору у даній справі №915/534/25, оскільки вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення в солідарному порядку з поручителів заборгованості за договорами поруки залежить від встановлення факту виконання / невиконання основного зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів справи №915/534/25 вказаної справи головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР", для розгляду спору в межах цієї справи.

Натомість, з такими висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 ГПК України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, частина друга статті 7 названого Кодексу визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника, як сторони у такому спорі, в межах справи про банкрутство. В такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі №918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі №910/1116/18).

Висновок про те, що розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до територіальної юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наведено у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №910/9535/18 та від 21.11.2019 у справі №925/1205/15.

Як зазначено вище, ч. 2 ст. 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника в межах справи про банкрутство, але за умови його участі боржника як сторони у спорі.

Виходячи з диспозиції статті 7 КУзПБ участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Водночас, диспозиція статті 50 ГПК України, яка передбачає можливий вплив рішення суду у спорі на права або обов`язки третьої особи без самостійних вимог, допускає, що за результатами розгляду відповідного спору такі правові наслідки можуть не настати.

Отже, виходячи з норм ч. 2 ст. 7 КУзПБ розгляд позовних вимог у спорі, в якому боржник приймає участь у іншому правовому статусі, ніж сторона такого спору, має здійснюватися поза межами справи про банкрутство такого боржника, тобто в окремому позовному провадженні.

Таким чином, для передачі справи до суду у провадженні якого розглядається справа про банкрутство необхідно щоб стороною у справі був Боржник, і щоб були наявні вимоги саме до боржника, або боржником.

Відтак, участь боржника у спорі як третьої особи без самостійних вимог, виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами ст. 7 КУзПБ.

На цьому, зокрема, було наголошено Верховним Судом у постанові від 13.10.2020 у справі №910/22904/15.

Колегія суддів, дослідивши зміст позовної заяви, встановила, що в ній заявлено позовні вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, будь-яких вимог до ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство №915/527/24, позивачем не пред`явлено, вказана юридична особа не є відповідачем за відповідною позовною заявою.

Натомість ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" визначений у позовній заяві як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) пов`язує участь боржника у спорі саме як сторони такого спору. Інша участь боржника у спорі виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами статті 7 КУзПБ (постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 1-23-32/135-08-4825).

З огляду на таке апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду вказаної позовної заяви у межах справи про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Югелеватор", адже участь останнього у спорі як третьої особи без самостійних вимог не зумовлює можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами статті 7 КУзПБ.

Отже, даний спір має розглядатися в порядку окремого позовного провадження.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Доводи скаржника про порушення Господарським судом Одеської області норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 у справі №915/534/25 та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу місцевим судом відповідно до ст. 129 ГПК України за результатами подальшого розгляду справи.

Керуючись статтями 253, 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк УКРГАЗБАНК на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 у справі №915/534/25 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2025 у справі №915/534/25 - скасувати.

Справу №915/534/25 направити до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і відповідно до приписів статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24.07.2025.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Я.Ф. Савицький

Н.М. Принцевська