ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2025 р. Справа № 924/562/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю, розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ РОЗЕТКА", м. Бровари, Київська область

до фізичної особи-підприємця Мартинюка Андрія Вікторовича, м. Кам`янець - Подільський, Хмельницька область

про стягнення грошей

представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ РОЗЕТКА" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи -підприємця Мартинюка Андрія Вікторовича 18974,05 грн. заборгованості за договором №FBR_16947/103309 про надання послуг від 19.05.2022, з яких: 13505,91 грн. основного боргу, 4117,55 грн. пені та 1350,59 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №FBR_16947/103309 про надання послуг від 19.05.2022 щодо сплати винагороди в порядку та спосіб, визначений умовами договору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Ухвали суду (від 04.06.25, 03.07.25) направлялися на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті на адресу суду із відмітками відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою ".

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатом кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. (Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018р. у справі №904/9904/17).

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати, повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

19.05.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ РОЗЕТКА» (виконавець) та фізичною особою-підприємцем Мартинюком Андрієм Вікторовичем (замовник) укладено договір № FBR_16947/103309 про надання послуг. Даний договір підписано шляхом накладення електронного підпису у сервісі електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до пункту 1.1. договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику комплекс послуг: з організації видачі відправлень та/або з організації видачі відправлення в рамках комплексних послуг та/або складське обслуговування товарів/вантажів замовника. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п.2.3. договору факт прийому-передачі товару/вантажу оформлюється шляхом підписання в електронному документообігу "Вчасно" акту прийому-передачі, який готує виконавець на підставі заявок замовника на приймання товару/вантажу при прийманні товару/вантажу.

Плата за послуги за даним договором розраховується відповідно до діючих тарифів, передбачених у Додатку №1. Ціною договору, є загальна вартість послуг за цим договором, яка складається із вартості послуг по всім підписаним сторонами актам надання послуг (п.4.1. договору).

Відповідно до п.4.2. договору надання послуг оформлюється актом надання послуг, який готується виконавцем щомісячно до 10 числа місяця наступного за тим, в якому послуги були надані, та надається замовнику в електронному документообігу "Вчасно". Замовник, не пізніше 5 календарних днів, з моменту отримання такого акту, повинен підписати його в електронному документообігу "Вчасно". У випадку якщо у встановлені строки замовник не поверне виконавцю підписаний акт надання послуг та не надасть письмових заперечень, надані послуги вважаються виконаними належним чином та в повному обсязі, правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків погодження та підписання акту надання послуг.

У п.4.3. договору сторони погодили, що оплата наданих послуг здійснюється замовником у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту погодження акту надання послуг, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги. Зобов`язання по оплаті вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Відповідно до п.5.6. договору за порушення замовником строків оплати рахунків виконавця, замовник несе відповідальність у вигляді пені, що становить подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу, від несплаченої суми за кожен день прострочення. У разі прострочення оплати рахунків виконавця більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, замовник додатково сплачує штраф, що становить 10% суми, яка належить до сплати.

Даний договір набирає чинності з дати укладення і діє до 01.01.2023, а в частині оплати послуг до повного виконання своїх зобов`язань. Договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не менш як за тридцять календарних днів до закінчення дії договору не заявить про бажання його розірвати (п.11.1. договору).

Згідно з п.12.1. договору сторони погодили використання електронного підпису в документообігу в межах виконання, внесення змін до цього договору або його припинення, в тому числі при складанні первинних облікових документів. Сторони погодили, що будь-які документи можуть складатися сторонами як в паперовому, так і в електронному вигляді із дотриманням законодавства про електронні документи та електронний документообіг та законодавства у сфері кваліфікованого електронного підпису. У разі складання таких документів у електронному вигляді та підписання їх з використанням кваліфікованого електронного підпису та кваліфікованої електронної позначки часу, використання печатки сторонами не є обов`язковим.

Сторони домовилися, що всі додатки та додаткові угоди до цього договору є його невід`ємною частиною (п.13.3. договору).

Відповідно до п.13.7. договору додатками договору є:

Додаток №1 Вартість послуг (тарифи) виконавця;

Додаток №2 Адреси місць надання послуг;

Додаток №3 Форми реєстру відправлень та реєстру повернення відправлень;

Додаток №4 Вимоги до пакування відправлень.

У Додатком № 1 до договору сторони визначили та погодили перелік та деталізацію послуг, розміри тарифів, а саме: приймання, маркування/стикерування товарів/вантажів замовника на складі виконавця 5,85 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 1,17 грн., всього - 7,02 грн. з ПДВ за одиницю товару (п.1). Зберігання товарів/вантажів - 2,10 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 0,42 грн., всього - 2,52 грн. з ПДВ за метр кубічний за добу, з округленням до сотих (п.2). Пакування, комплектація, відвантаження оформлених замовлень замовнику або перевізнику замовника згідно з поданими замовником заявками 12,50 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 2,50 грн., всього - 15,00 грн. з ПДВ за замовлення (п.3). Повернення товарів/вантажів замовнику зі складу виконавця 5,85 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 1,17 грн., всього - 7,02 грн. з ПДВ за одиницю товару (п.4). Послуги з організації видачі відправлень. Вартість послуг з організації видачі одного відправлення становить 20,04 грн. з ПДВ (п.5). Послуги з організації видачі відправлень в рамках комплексних послуг. Вартість послуг з організації видачі в рамках комплексних послуг одного відправлення становить 15,00 грн. з ПДВ. (п.6).

Матеріали справи містять акти надання послуг №382 від 31.05.22 на суму 1239,01 грн., №1241 від 30.06.22 на суму 1770,99 грн., №2122 від 31.07.22 на суму 589,82 грн., №2828 від 31.08.22 на суму 1296,39 грн., №4098 від 30.09.22 на суму 2844,19 грн., №5296 від 31.10.22 на суму 13424,79 грн., №6348 від 30.11.22 на суму 969,20 грн., № 8012 від 31.12.22 нас суму 1153,78 грн., №1043 від 31.01.23 на суму 910,51 грн., №2998 від 28.02.23 на суму 1150,20 грн., №5186 від 31.03.23 на суму 749,14 грн., №7322 від 30.04.23 на суму 565,47 грн., №9716 від 31.05.23 на суму 628,71 грн., №12288 від 30.06.23 на суму 550,37 грн., №15207 від 31.07.23 на суму 598,71 грн., №18132 від 31.08.23 на суму 598,69 грн., №21464 від 30.09.23 на суму 609,61 грн., №25275 від 31.10.23 на суму 579,36 грн., №33124 від 30.11.23 на суму 549,36 грн., №37469 від 31.12 23 на суму 561,96 грн., № від 31.01.24 на суму 561,90 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 01.04.2025 року між ТОВ "Термінал Розетка" і ФОП Мартинюком Андрієм Вікторовичем за Договором № FBR_ 16947/103309 про надання послуг від 19.05.2022 року заборгованість відповідача становить 13505,91 грн.

Оскільки відповідач добровільно не погасив заборгованість , позивач звернувся до суду із даним позовом про примусове стягнення заборгованості за договором про надання послуг в розмірі 13505,91 грн.

Крім цього, за неналежне виконання відповідачем умов договору, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4117,55 грн. пені та 1350,59грн. штрафу , у розмірі 10% суми, яка належить до сплати.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2022 року між ТОВ «ТЕРМІНАЛ РОЗЕТКА» (виконавець) ФОП Мартинюком Андрієм Вікторовичем (замовник) укладено договір № FBR_16947/103309 про надання послуг, який підписано сторонами шляхом накладення електронного підпису у сервісі електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відповідач користувався послугами позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти надання послуг, які підписані кваліфікованим електронним підписом. Послуги були виконаними належним чином та в повному обсязі, про що свідчить відсутність письмових заперечень від відповідача у відповідності з пунктом 4.2. договору.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 01.04.2025 заборгованість відповідача становить 13505,91 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 13505,91 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 4117,55 грн. пені за період з 20.02.2024 по 01.04.2025 та 1350,59 грн. штрафу судом враховується таке.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом п.5.6. договору визначено, що за порушення замовником строків оплати рахунків виконавця, замовник несе відповідальність у вигляді пені, що становить подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22 підсумовує, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором.

Інше тлумачення (розуміння) наведеного формулювання (ототожнення його зі строком нарахування) фактично унеможливлює застосування положень частини шостої статті 232 ГК України щодо шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, оскільки на практиці сторони під час визначення в умовах договору відповідальності у вигляді пені майже завжди використовують формулювання щодо її нарахування "за кожен день прострочення", тим самим відтворюють визначення пені, закріплене в частині третій статті 549 ЦК України.

Подібний висновок до застосування частини шостої статті 232 ГК України та неможливості розцінювати формулювання в договорі (умови договору) про сплату пені за кожний день прострочення як установлення цим договором іншого, ніж передбаченого частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/15492/17, від 01 липня 2019 року у справі № 910/4377/18, від 08 липня 2019 року у справі № 910/4375/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 914/508/17, від 15 листопада 2019 року у справі № 904/1148/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 911/634/19, від 19 листопада 2020 року у справі № 910/12765/19, постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 березня 2021 року № 910/17317/17, від 20 серпня 2021 року у справі № 910/13575/20.

Суд звертає увагу, що умови договору про надання послуг не містять будь-яких додаткових застережень (зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до повної сплати заборгованості", "до повного погашення боргу" тощо), які свідчили б про визначення в ньому іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України.

Оскільки умови договору не встановлюють періоду чи строку, за який нараховується пеня, а формулювання у п. 5.6 договору щодо нарахування пені за кожен день прострочення лише визначає механізм її розрахунку (обчислення), пеня за порушення відповідачем як замовником здійснити оплату за надані послуги за договором має нараховуватися за період шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення сум пені, суд вважає, що правомірною до стягнення з відповідача є пеня в розмірі 1855,77 грн. за період з 20.02.2024 по 20.08.2024. Решта суми пені заявлена необгрунтовано.

Крім того, у п.5.6 договору сторони узгодили, що у разі прострочення оплати рахунків виконавця більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, замовник додатково сплачує штраф, що становить 10% суми, яка належить до сплати.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України (Постанова ВП ВС від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

Провівши перерахунок заявленого до стягнення 1350,59 грн. штрафу в розмірі 10%, суд вважає його правомірним і таким, що підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, повне і всебічне з`ясування обставини справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача у задоволенні решти позову слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2667,05 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мартинюка Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ РОЗЕТКА" (07400, Київська обл., м. Бровари, Об`їзна дорога, 62, ) 13505,91 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот п`ять гривень 91 коп.) боргу, 1855,77 грн. (одну тисячу вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 77 коп.) пені, 1350,59 грн. (одну тисячу триста п`ятдесят гривень 59 коп.) штрафу та 2667,05 грн. ( дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 05 коп.) витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 2 прим :1 - до справи, 2 - відповідачу ( 32300, Хмельницька область, м Кам`янець - Подільський, вул. Вокзальна, буд. 95, кв. 16, код ) реком. з повід про вруч.

Позивачу надіслати рішення в електронний кабінет ЕС.