ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2025 р. Справа№ 910/13433/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився;

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" Поліщука Павла Ярославовича про ухвалення додаткового рішення

за розгляд апеляційної скарги державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

на рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2025

у справі №910/13433/24 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч"

про стягнення коштів у розмірі 142 500, 00 грн,

та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч"

до державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

про стягнення боргу у розмірі 142 500, 00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у задоволенні первісного позову державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; ідентифікаційний код 01125672) до товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (02125, м. Київ, пр. Визволителів, буд. 3, 4 поверх, кімната 1; ідентифікаційний код 35634521) про стягнення коштів у розмірі 142 500, 00 грн відмовлено повністю.

Судові витрати, пов`язані із розглядом первісного позову, покладено на державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" задоволено повністю.

Стягнуто з державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; ідентифікаційний код 01125672) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (02125, м. Київ, пр. Визволителів, буд. 3, 4 поверх, кімната 1; ідентифікаційний код 35634521) борг у розмірі 142 500 (сто сорок дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у справі №910/13433/24 повністю і ухвалити нове рішення, яким позов ДП "МТП "Чорноморськ" задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" відмовити в повному обсязі, стягнути з ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" на користь ДП "МТП "Чорноморськ" витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 апеляційну скаргу у справі №910/13433/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 (повний текст підписано 19.06.2025) апеляційну скаргу державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у справі №910/13433/24 залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у справі №910/13433/24 залишено без змін.

20.06.2025 через канцелярію суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" Поліщука Павла Ярославовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить: ухвалити додаткове рішення у справі №910/13433/24; стягнути з державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" 12 000, 00 грн витрат на правову допомогу надану адвокатом на стадії апеляційного перегляду справи; розгляд справи про ухвалення додаткового рішення по справі №910/13433/24 проводити без участі представника товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 прийнято заяву представника ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" Поліщука Павла Ярославовича про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до розгляду на 01.07.2025. Надано представнику позивача строк до 30.06.2025 включно на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.

25.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій позивач просив відмовити в їх задоволенні.

Представники сторін у судове засідання 01.07.2025 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місці розгляду заяви всі представники були повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа .(а.с.88-91 т.2)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін у судовому засіданні 01.07.2025.

Розглянувши заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становлять 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 48 том 2).

20.06.2025 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови, в якій представник просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн (а.с. 82 том 2).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявником, зокрема, надано:

- Ордер серія АА№1579906 від 19.05.2025 (а.с.50 т.2);

- Платіжна інструкція №110 від 12.05.2025 на суму 12 000,00 (а.с.51 т.2);

- Договір про надання правової допомоги №265/25 від 09.05.2025 (а.с.52-54 т.2);

- Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2025 (а.с.55 т.2)

З поданих доказів вбачається, що 09.05.2025 між відповідачем, як клієнтом, та адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем укладено договір про надання правової допомоги від 09.05.2025 (а.с. 52-54 том 2), в якому сторони погодили, зокрема, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 12 000,00 з розрахунку 4000 грн за одну годину роботи адвоката. (п.3.1 договору).

12.05.2025 відповідачем та адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем підписано акт приймання-передачі наданих послуг з описом послуг (а.с.55 т.2)

В зазначеному акті сторони погодили, що вартість наданих послуг складається з наступних сум: 1) аналіз апеляційної скарги, релевантної судової практики ВС 1 година - вартість 4000,00 грн; 2) складання відзиву на апеляційну скаргу, подача відзиву на апеляційну скаргу до суду та відповідачу 2 години - вартість 8 000,00 грн. Загальна вартість правової допомоги складає 12 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

25.06.2025 до апеляційного суду позивачем подано клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с. 25 том 2), в обґрунтування якого представник вказував, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки доводи і позиція сторін протягом розгляду справи не змінювалися і доводи у відзиві на апеляційну скаргу суттєво не відрізнялися від доводів у відзиві на позовну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане позивачем заперечення щодо розміру судових витрат на правову допомогу, беручи до уваги те, що правова позиція відповідача була сталою, і адвокат Поліщук П.Я. надавав правову допомогу відповідачу в цій справі в суді першої інстанції, відповідно, був обізнаний з усіма обставинами цієї справи, та те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання відповідача частково, стягнувши з позивача на користь відповідача 8 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статями 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" Поліщука Павла Ярославовича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/13433/24 задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ вул. Праці, буд 16; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (01025, м. Київ, пр-т. Г.Нарбута, 3, кімната 1; ) 8 000 грн 00 коп. за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" адвоката Поліщука Павла Ярославовича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Матеріали справи № 910/13433/24 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови підписано 21.07.2025

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко