СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
21 липня 2025 року м. Харків Справа № 922/3874/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.
за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвоката Давидюка Олександра Миколайовича (вх.№8629) про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на стадії апеляційного перегляду у справі № 922/3874/24
за позовом Приватного підприємства "Поток-А", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация", м.Харків
про стягнення стягнення 512 918,11 грн,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация", м.Харків
до Приватного підприємства "Поток-А", м.Харків
про визнання договорів удаваними,-
Приватне підприємство "Поток-А" (надалі - позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" (надалі - відповідач за первісним позовом) про стягнення 512918,11 грн, з яких:
У позовній заяві позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів отриманих за договорами безвідсоткової позики №32 від 10.11.2021 та №6 від 02.02.2022.
27.11.2024 до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" до Приватного підприємства "Поток-А" про визнання недійсними договорів безвідсоткової позики №32 від 10.11.2021 та №6 від 02.02.2022.
Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що оспорювані договори не відповідають наступним загальним вимогам дійсності (чинності) правочинів, а саме: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; договори не могли бути укладені через відсутність у відповідача необхідного обсягу цивільної дієздатності; договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Водночас, ТОВ "Фармация" посилалося на фактичну належність позивача та відповідача до однієї групи взаємопов`язаних суб`єктів господарювання.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.02.2025 по справі №922/3874/24 первісний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" на користь Приватного підприємства "Поток-А" 439 000, 00 грн безпідставно набутих грошових коштів, 49761,99 грн інфляційних втрат, 24156,12 грн 3% річних, 6155,02 грн судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 у справі №922/3874/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" задоволено; рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2025 у справі №922/3874/24 скасовано в частині задоволення первісного позову, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні первісного позову; в іншій частині рішення залишено без змін; стягнуто з Приватного підприємства "Поток-А" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 9 232,53 грн; доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

14.07.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвоката Давидюка Олександра Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на стадії апеляційного перегляду у справі №922/3874/24, в якій заявник просить стягнути з Приватного підприємства "Поток-А" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 231 250,00 грн.

14.07.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвоката Давидюка Олександра Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на стадії апеляційного перегляду у справі №922/3874/24, в якій заявник просить стягнути з Приватного підприємства "Поток-А" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 231 250,00 грн; судовий розгляд цієї заяви, провести без участі уповноваженого представника Відповідача у справі.

До заяви додано:

- ордер (серія АХ номер 1219969) на надання правничої допомоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвокатом Давидюком О.М., зокрема, у Східному апеляційному господарському суді, на підставі договору про надання правничої допомоги №07/24 від 11.11.2024;

- договір про надання правничої допомоги №07/24 від 11.11.2024, укладений між АБ Олександра Давидюка «Бізнес Адвайзер» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармация" щодо представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" у справі № 922/3874/24, відповідно до п.5.1 якого розмір гонорару за надання правової допомоги за умовами Договору визначається Сторонами у відповідному додатку до цього договору;

- додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №07/24 від 11.11.2024 протокол визначення розміру гонорару, яким встановлено, що розмір вартості однієї години роботи адвоката сторони узгодили на рівні 2 500,00 грн; остаточний розмір вартості надання послуг (виконання робіт) із правничої (правової) допомоги, визначений і узгоджений сторонами, фіксується у Актах приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт);

- Акт приймання-передачі /наданих послуг(виконаних робіт)/ за період з 11.11.2024 по 10.07.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 07/24 від 11.11.2024 (далі Акт приймання-передачі), відповідно до якого кількість годин, фактично витрачених адвокатом на надання послуги (виконання роботи) в суді першої та апеляційної інстанції становить 92,5, відповідно, сума гонорару - 231 250,00 грн;

- детальний опис / виконаних робіт (наданих послуг)/ в межах Договору про надання правничої (правової) допомоги № 07/24 від 11.11.2024, у справі № 922/3874/24 (далі Детальний опис);

- рахунок адвокатського бюро на суму 231 250,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 прийнято вказану заяву до провадження. Розгляд заяви призначено на "21" липня 2025 р. об 11:55 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

21.07.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвоката Давидюка О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій зазначений представник просить: судовий розгляд заяви про винесення додаткового судового рішення, в межах справи 922/3874/24 провести без участі відповідача та його представника; в ході розгляду заяви про винесення додаткового рішення, врахувати те, що сторона відповідача у справі, підтримує попередньо подану заяву про винесення додаткового рішення і просить її задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання від 21.07.2025 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, Східний апеляційний господарський суд зазначає про таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню, окрім витрат по сплаті судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19).

Згідно з ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч.5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Колегія суддів зазначає, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з доказів, наданих представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" до суду апеляційної інстанції з дотриманням визначених нормами ГПК України порядку та строків, розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанції розраховано виходячи із вартості однієї години роботи адвоката 2 500,00 грн.

Оскільки відповідно до Акту приймання-передачі /наданих послуг(виконаних робіт)/ до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 07/24 від 11.11.2024, кількість годин, фактично витрачених адвокатом на надання послуги (виконання роботи) в суді першої та апеляційної інстанції становить 92,5, відповідно, колегія суддів зазначає, що суму гонорару в розмірі 231 250,00 грн за надання правової допомоги в суді першої та апеляційної інстанції розраховано арифметично правильно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, зазначено, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

У постанові від 16.01.2025 у справі № 910/1759/23 Верховний Суд не погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, зазначивши, що попри те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не вказав попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, це не завадило позивачу належним чином висловити свої міркування щодо обґрунтованості та співмірності витрат, які просив стягнути скаржник у суді першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши надані представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" докази, зокрема, Акт приймання-передачі, а також Детальний опис, колегія суддів зазначає, що заявником до загальної кількості годин роботи адвоката включено час, витрачений на підготовку та подання зустрічної позовної заяви, окрім того, під час апеляційного провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармация" також підтримувало вимоги зустрічного позову. Однак, враховуючи, що за результатами розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції у задоволенні зустрічного позову відмовлено, колегія суддів зазначає, що відповідні витрати в силу вимог ст.129 ГПК України не підлягають стягненню з ПП «ПОТОК-А».

Колегія суддів також зазначає, що складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги не було викликано діями позивача у справі, а виключно власними діями апелянта, тому вони є витратами, не пов`язаними із розглядом справи.

Також, за висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 (п.6.32), заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Проте, як вбачається з Акту приймання-передачі та Детального опису, такі витрати було включено до загального переліку витрат, заявлених до відшкодування.

Перевіркою наданих заявником розрахунків також встановлено, наприклад, що відповідно до Акту приймання-передачі та Детального опису представник апелянта витратив 3 години на дослідження рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2025 у справі №922/3874/24 та 8,3 годин на підготовку апеляційної скарги, 3 години на дослідження відзиву на апеляційну скаргу, 1,8 години на складання і подання додаткових пояснень. Колегія суддів припускає можливість саме такої фактичної тривалості відповідних дій представника, разом з тим, наведені заявником ці та інші витрати часу (під час розгляду справи в суді першої інстанції та її апеляційного перегляду), на думку суду апеляційної інстанції, не повною мірою узгоджуються з вимогами доцільності і розумності.

Колегія суддів зазначає також про встановлення на підставі матеріалів справи таких обставин, як:

- сформованість та незмінність доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, наявність інших справ за аналогічними позовами (на які посилався Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" в ході апеляційного провадження);

- відсутність доказів, що свідчили б про те, що представництво інтересів замовника в частині надання заперечень проти первісного позову вимагало від адвоката вивчення великого обсягу нормативно-правових актів та судової практики;

- дублювання деяких аргументів, які Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" вважало підставою для відмови в первісному позові та для задоволення зустрічного позову (зокрема, щодо наявності спільної діяльності взаємопов`язаної групи суб`єктів господарювання).

На думку суду апеляційної інстанції, відповідне також свідчить про надмірний розмір заявлених до відшкодування представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" витрат на правову допомогу.

Додатково колегія суддів зазначає, що предметом первісного позову було стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" на користь Приватного підприємства "Поток-А" 512 918,11 грн. Водночас представник ТОВ "Фармация" просить задовольнити заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 231 250,00 грн. Заявлена сума витрат становить майже 45% від суми основного позову, що не відповідає принципу співмірності витрат на правничу допомогу, закріпленому у правозастосовній практиці та судовій позиції Верховного Суду. Такий розмір витрат не може вважатися обґрунтованим і співмірним обсягу наданих послуг та складності справи.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 24.06.2025 у справі №914/3625/23 тощо.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд апеляційної інстанції не заперечує право адвоката та його довірителя на відповідну оцінку вартості та необхідності наданих послуг (зокрема, вказану в Акті приймання-передачі та Детальному описі), але оцінює обставини справи з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі (відповідача).

Отже, з підстав, наведених вище, заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу, на думку апеляційного господарського суду, не узгоджується з вищенаведеними вимогами щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат.

Зазначене є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у cправі №910/7032/17 зазначено, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Таким чином, виходячи з критеріїв співмірності, необхідності та обґрунтованості витрат на правову допомогу, а також дотримання балансу інтересів обох сторін, колегія суддів зазначає, що розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, що підлягають стягненню з Приватного підприємства «ПОТОК-А» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" є 30 000,00 грн.

Відповідно, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" адвоката Давидюка Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №922/4175/24 (вх.№8331 від 07.07.2025) задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства ПОТОК-А (адреса: 61050, м.Харків, вул.Юр`ївська, буд.17; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармация" (адреса: 61050, м.Харків, вул.Юр`ївська, 17; РНОКПП 22609411) 30 000,00 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

В решті заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук