СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/507/25

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача: Плахова О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б", м. Полтава, в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича, м. Полтава (вх.№1540 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/507/25 (суддя Мацко О.С., ухвалене в м.Полтава, дата складення повного тексту - 10.06.2025)

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б", м. Полтава, в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича, м. Полтава,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", м. Полтава,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1 , м. Полтава,

- ОСОБА_2 , м. Полтава,

- ОСОБА_3 , м. Полтава,

- ОСОБА_4 , м. Полтава,

- ОСОБА_5 , м. Полтава,

- ОСОБА_6 , м. Полтава,

- ОСОБА_6 , м. Полтава,

- ОСОБА_7 , м. Полтава,

- ОСОБА_8 , м. Полтава,

- ОСОБА_9 , м. Полтава,

- ОСОБА_10 , м. Полтава,

- ОСОБА_11 , м. Полтава,

- ОСОБА_12 , м. Полтава,

- ОСОБА_13 , м. Полтава,

- ОСОБА_14 , м. Полтава,

- ОСОБА_15 , м. Полтава,

- ОСОБА_16 , м. Полтава,

- ОСОБА_17 , м. Полтава,

- ОСОБА_18 , м. Полтава,

- ОСОБА_19 , м. Полтава,

- ОСОБА_20 , м. Полтава,

- ОСОБА_21 , м. Полтава,

- ОСОБА_22 , м. Полтава,

- ОСОБА_23 , м. Полтава,

- ОСОБА_24 , м. Полтава,

- ОСОБА_25 , м. Полтава,

- ОСОБА_26 , м. Полтава,

- ОСОБА_27 , м. Полтава,

- ОСОБА_28 , м. Полтава,

- ОСОБА_29 , м. Полтава,

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича звернулось до до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про розірвання договору купівлі-продажу електричної енергії №22306111 від 01.01.2019.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду від 03.06.2025 у справі №917/507/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2025 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/507/25; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

22.07.2025 матеріали справи №917/507/25 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з частиною 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не було надано доказів на підтвердження направлення копій апеляційної скарги третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Окрім того, суддя - доповідач зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги ставка судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 4542,00грн.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання, в якому просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки позивач є неприбутковою організацією, перебуває в стані припинення, існує тільки за рахунок внесків співвласників, які рішенням господарського суду Полтавської області від 31.10.2019 у справі №917/971/19 скасовані, співвласниками наразі внески не сплачуються.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) (на яке також посилався скаржник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Визначений частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається звільнення від сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №922/624/20, від 28.12.2020 у справі №922/4277/19).

Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, скаржник не надав належних доказів на підтвердження обставин, наведених в обґрунтування заявленого клопотання, які свідчили б про наявність передбачених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що скаржник не надав доказів які б свідчили про можливість сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі (строк, визначений самим скаржником у клопотання про відстрочення сплати судового збору).

Оцінивши доводи, наведені скаржником на обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Враховуючи вищенаведене, у колегії суддів відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України також є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2, 3 ч.3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича на рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/507/25 залишити без руху.

2 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" в особі ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов