ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/473/25

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Лозинської І.В.,

секретар судового засідання Шовтюк І.В.,

за участю представників сторін:

- від позивача: Лєнта В.Р., ордер на надання правничої допомоги серії АА №1563117 від

07.04.2025 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековудюа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Березівки"

про стягнення 65122,19 грн,

У засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Позивач звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 65122,19 грн, з яких, 56000,00 грн попередньої оплати, 1680,00 грн штрафу, 7442,19 грн пені, а також судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі - продажу №11-03/2024 від 18.03.2024 в частині передачі товару на суму попередньої оплати.

Ухвалою від 23.04.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 20.05.2025 о 10:30; витребував від сторін відповідні процесуальні документи (а. с. 40).

16.05.2025 до суду повернулась як не вручена відповідачу ухвала господарського суду від 23.04.2025 про відкриття провадження у справі із зазначенням "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 49 - 51).

Ухвалою від 20.05.2025 господарський суд відклав підготовче засідання на 19.06.2025 о 11:00, постановив, серед іншого, повідомити відповідача про дату і час судового засідання за номером телефону, зазначеному позивачем у позовній заяві: ) (а. с. 54).

Ухвалою від 19.06.205 господарський суд закрив підготовче провадження та призначити справу №906/473/25 до судового розгляду по суті на 02.07.2025 о 12:00 (а. с. 59).

Ухвалою від 02.07.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 22.07.2025 о 15:30 (а. с. 62).

16.07.2025 до суду від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 15.07.2025 (вх. г/с №01-44/2116/25) про стягнення з відповідача 10000,00 грн судових витрат на правничу допомогу з додатками та доказами її надіслання відповідачу (а. с. 64 - 72), яку ухвалою від 16.07.2025 господарський суд призначив до розгляду в тому ж засіданні (а.с. 74).

Представник позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, повноважного представника в засідання суду не направив; ухвала господарського суду від 23.04.2025 про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена в його електронний кабінет 23.04.2025 о 19:40, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а. с. 52).

Крім того, як вбачається з телефонограми секретаря судового засідання Шовтюк І.В. та довідок про доставку електронного листа, відповідач повідомлений про дату і час судового засідання телефонним зв`язком, а також ухвали господарського суду від 20.05.2025, від 19.06.2025 та від 02.07.2025 були доставлені в його електронний кабінет (а. с. 55, 56, 60, 62).

Враховуючи викладене, судом було надано учасникам справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

18.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ековудюа" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Березівки" (продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 11-03/2024 (а. с. 9, 10) (далі - договір), за умовами якого продавець зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати лісоматеріали круглі 1 групи (береза, в подальшому - товар), на умовах, викладених в договорі, перевезення на місце призначення та розвантаження на складі покупця товару входить в його ціну.

На товар встановлено таку ціну, на умовах: склад покупця: лісоматеріали круглі, порода - береза, довжина 1,05; 2,10; 3,15 м; діаметр22+см; ціна 2800,00 грн з ПДВ (п. 2.1 договору).

Оплата товару здійснюється безготівковим перерахуванням коштів на поточний рахунок продавця на підставі виставленого продавцем рахунку-фактури (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору покупець має право здійснити передоплату за товар. В разі здійснення покупцем передоплати, продавець повинен здійснити поставку товару не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту перерахування коштів у порядку передоплати на поточний банківський рахунок продавця.

За п. 3.2 договору кількість товару, що постачається по даному договору, визначається у товарно - транспортних накладних (накладних) або в актах приймання матеріалів.

Поставка товару здійснюється партіями з 19.03.2024 по 31.12.2024 (п.4.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору поставка товару здійснюється автотранспортом на умовах: FCA-склад (заготівельний майданчик, ділянка, поле та інше) покупця за рахунок продавця.

Згідно п. 4.6 договору перехід права власності та всіх ризиків на товар від продавця покупцю здійснюється в момент підписання уповноваженим представником покупця товарно-транспортної накладної (видаткової накладної) та засвідчення цих документів печаткою покупця (якщо така є в наявності).

Товар вважається зданим продавцем і прийнятим покупцем в момент розвантаження товару на склад покупця (п.5.1 договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п. 6.1 договору).

Згідно з п. 6.2 договору у разі порушення однією із сторін п.1,2,3 договору, постраждала сторона має право вимагати від винуватця сплату штрафу в розмірі 3% від суми невиконання зобов`язань та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків до їх повного завершення (п.8.1 договору).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Березівки" виписано ТОВ "Ековудюа" рахунок на оплату №67 від 02.04.2024 на перелік товарів, який погоджено між сторонами у п. 2.1 договору, на суму 56000,00 грн (а. с. 35).

Згідно з платіжною інструкцією №45 від 02.04.2024 ТОВ "Ековудюа" здійснено оплату за товар на загальну суму 56000,00 грн; у призначенні платежу вказано: оплата за лісоматеріали згідно з рахунком №67 від 02.04.2024; одержано банком 03.04.2024 (а. с. 11).

Позивач посилається на те, що відповідач обумовлений договором товар не поставив, що стало підставою для звернення ТОВ "Ековудюа" до суду з позовом про стягнення з відповідача 56000,00 грн попередньої оплати за товар, який товариство не отримало.

У зв`язку з не поставкою відповідачем товару у визначений договором строк, позивач нарахував до стягнення 1680,00 грн штрафу та 7442,19 грн пені.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими згідно з актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається за ст. 632 ЦК України, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 56000,00 грн попередньої оплати.

Відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу № 11-03/2024 від 18.03.2024 (а. с. 9, 10), відповідач мав поставити товар не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту перерахування коштів у порядку передоплати на його поточний банківський рахунок.

Відповідач виписав позивачу рахунок на оплату №67 від 02.04.2024 на перелік товарів, який погоджено між сторонами у п. 2.1 договору, на суму 56000,00 грн (а. с. 35).

Як вбачається з платіжної інструкції №45 від 02.04.2024, ТОВ "Ековудюа" здійснено оплату за товар на загальну суму 56000,00 грн; у призначенні платежу вказано: оплата за лісоматеріали згідно з рахунком №67 від 02.04.2024; одержано банком 03.04.2024 (а. с. 11).

Однак, відповідач не поставив позивачу товар на виконання умов договору на суму 56000,00 грн до 06.04.2024. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне. Відповідачем не спростовано того факту, що поставка товару не відбулась.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

У зв`язку з тим, що відповідач не передав позивачу у встановлений строк обумовлений договором товар, позивач обрав такий варіант правової поведінки як пред`явлення позову у судовому порядку про повернення суми попередньої оплати, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Станом на час розгляду справи відповідач не повернув позивачу 56000,00 грн попередньої оплати, тоді як в силу приписів ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "Ресурси Березівки" на користь ТОВ "Ековудюа" 56000,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар за договором №11-03/2024 від 18.03.2024.

4. Норми права щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу та пені.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

4.1. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1680,00 грн штрафу.

У зв`язку з не поставкою відповідачем товару у визначений договором строк, позивач заявив про стягнення з відповідача 1680,00 грн штрафу, посилаючись на п. 6.2 договору, за яким у разі порушення однією із сторін п.1,2,3 договору, постраждала сторона має право вимагати від винуватця сплату штрафу в розмірі 3% від суми невиконання зобов`язань.

Як вбачається з розрахунку ТОВ "Ековудюа" (а. с. 3 - на звороті) розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача складає 1680,00 грн (56000,00 * 3%).

Суд перевірив розрахунок позивача штрафу та вважає його обґрунтованим.

Отже, позовна вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню повністю в сумі 1680,00 грн.

4.2. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 7442,19 грн пені.

Пунктом 6.2 договору сторони також погодили, що у випадку порушення покупцем строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення оплати товару.

З розрахунку позивача вбачається, що він нарахував до стягнення з відповідача пені в розмірі 7442,19 грн на 56000,00 грн боргу за період з 07.04.2024 по 06.10.2024 (а. с. 36).

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що позивач невірно визначив дату виникнення заборгованості.

Суд враховує, що згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Як зазначалось судом, відповідач мав здійснити поставку товару не пізніше 3 (трьох) днів з моменту перерахування коштів у порядку передплати. Оскільки відповідач не виконав обов`язку з поставки товару, строк якого настав 06.04.2024, він є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи, що 07.04.2024 (початкова дата нарахування пені за розрахунком позивача), є вихідним днем, прострочення виникає з 08.04.2024.

Здійснивши власний перерахунок пені за допомогою програми "Ліга:Закон", з урахуванням положень ст. 253, 254 ЦК України, суд встановив, що її розмір на суму боргу в розмірі 56000,00 грн становить 7397,81 грн за період з 08.04.2024 по 06.10.2024.

В частині стягнення 44,38 грн. пені суд відмовляє у зв`язку безпідставністю її нарахування.

5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

5.1. Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, ч. 9 ст. 129 ГПК України унормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин судовий збір в розмірі 2422,40 грн слід покласти на відповідача в повному об`ємі, виходячи з такого розрахунку: (3028,00х0,8).

Одночасно слід зазначити, що позивач має право на повернення з Державного бюджету України частину сплаченої суми судового збору у розмірі 60,56 грн (2482,96-2422,40) за його заявою відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", шляхом постановлення відповідної ухвали господарського суду.

5.2. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовній заяві позивач повідомив суд, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн.

На підтвердження заявлених до стягнення 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії таких документів:

- договору про надання правничої допомоги №01-20/03/25 від 20.03.2025, укладеного між ТОВ "Ековудюа" та адвокатським об`єднанням "Юридична компанія "Інтерлегум" в особі Лєнти В.Р. (а. с. 16-17; 68-69);

- додаткової угоди №1 від 10.05.2025 до договору №01-20/03/25 від 20.03.2025 про умови оплати правової допомоги та розмір гонорару (а. с. 67);

- завдання клієнта №1 до договору №01-20/03/25 від 20.03.2025, в т.ч. з зазначенням розміру гонорару за надання правової допомоги (а. с. 18);

- актів приймання-передачі наданих послуг від 25.03.2025 (вартість наданих послуг - 10000,00 грн.) (а. с. 19) та від 02.07.2025 (а. с. 70) з деталізацією виду наданих послуг;

- ордеру на надання правничої допомоги №1563117 від 07.04.2025 (а. с. 21);

- Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.01.2018 (а. с. 22).

Згідно з положеннями п. 4 ст. 1, ч.3 ст. 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У відповідності до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за викладених обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд враховує, що процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, з огляду на фактичні обсяги наданих послуг професійної правничої допомоги, враховуючи критерій реальності та розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є такою, що підтверджена поданими доказами, не виходить за розумні межі визначення гонорару, є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Таким чином, приймаючи до уваги, що судом в порядку ч. 9 ст. 129 ГПК України покладено судові витрати у справі на відповідача як на особу, з неправильних дій якої виник спір, суд задовольняє до стягнення з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката, вважає їх обґрунтованими, співмірними та доведеними, а отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Березівки" (12415, Житомирська область, Житомирський район, село Іванівка, Березівська ТГ, вул. Лесі Українки, буд. 58 В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековудюа" (12411, Житомирська область, Житомирський район, с. Вигода, вул. Т.Шевченка, буд. 15, код ЄДОРПОУ 43568841):

- 56000,00 грн попередньої оплати,

-1680,00 грн штрафу,

- 7397,81 грн пені,

- 2422,40 грн судового збору,

- 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

3. В частині стягнення 44,38 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.07.25

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- до справи

2,3 - сторонам через Електронний суд