ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"15" липня 2025 р. Справа№ 910/9701/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Сотнікова С.В.

Доманської М.Л.

вивчивши матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 (повний текст ухвали складено 14.02.2025) про відмову Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС, у визнанні кредитором

у справі №910/9701/23 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Чертова Едуарда Анатолійовича ,

про неплатоспроможність боржника фізичної особи (ФОП Чертова Е.А.),

УСТАНОВИВ:

Господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 29 січня 2025 року відмовив Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленому підрозділу Державної податкової служби, у визнанні кредитором Чертова Едуарда Анатолійовича на суму 37788,74 грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві 10.03.2025 через систему "Електронний суд" звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та визнати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, кредитором у справі №910/9701/23 з грошовими вимогами на суму 37 788,74 грн.

Також було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що копія оскаржуваної ухвали отримана 28.02.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Державній податковій службі України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надано строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме, надання доказів сплати судового збору в сумі 7 267,20 грн. у встановленому порядку.

Ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху отримана апелянтом 18.04.2025 о 11 год. 14 хв,, що підтверджується довідкою від 21.04.2025 про доставку електронного документа до електронного кабінету, однак у встановлений судом строк апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14 травня 2025 року апеляційну скаргу повернуто заявнику.

11.06.2025 (згідно дати поштової накладної) Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві повторно звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та визнати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, кредитором у справі №910/9701/23 з грошовими вимогами на суму 37 788,74 грн.

Також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що апелянт повторно подав апеляційну скаргу після усунення всіх її недоліків які були зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025р. про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

23.06.2025 від представника Чертова Едуарда Анатолійовича надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких заявник заперечує проти поновлення строку на відкриття апеляційного провадження оскільки апелянт не надав ніяких доказів того, що через відсутність коштів та затримок Державної казначейської служби України, ГУ ДПС у м. Києві не мав змоги оплатити в належний строк судовий збір.

26.06.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 апеляційну скаргу залишено без руху.

Державній податковій службі України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надано строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам процесу; подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав його поновлення та подання доказів на підтвердження наведених підстав.

10.07.2025 апелянт подав заяву, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на звільнення представника, яким подавалась первісна апеляційна скарга, передачі судових справ іншому представнику, який невідкладно повторно подав апеляційну скаргу. Також надано докази направлення копії апеляційної скарги боржнику.

11.07.2025 від представника Чертова Едуарда Анатолійовича надійшли додаткові пояснення, у яких він заперечує проти поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на відсутність поважних причин пропуску цього строку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної ухвали складено судом 14.02.2025, отже апеляційна скарга мала бути подана у строку до 24.02.2025 (включно).

Частиною 2 ст. 256 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження, яке було заявлено у первісно поданій апеляційній скарзі, апелянт вказував, що отримав оскаржувану ухвалу 28.02.2025, що підтверджується копією ухвали, і апеляційна скарга була подана 10.03.2025, тобто в межах десятиденного строку після її отримання.

Згідно з частиною 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Наведені норми пов`язують можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявленому у повторно поданій апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що він є бюджетною установою, будь-яке фінансування, зокрема сплата судового збору, здійснюється шляхом звернення до головного розпорядника бюджетних коштів, який в свою чергу надсилає запит до Державної казначейської служби України.

Однак апелянт не надав жодних доказів на підтвердження неможливості своєчасного виконання вимог ухвали суду від 16.04.2025, якою було залишено без руху первісно подану апеляційну скаргу, також він не надав доказів неможливості повторної подачі апеляційної скарги у стислі терміни після повернення первісно поданої апеляційної скарги, яка була повернута ухвалою від 14.05.2025, а апеляційна скарга повторно подана лише 11.06.2025, тобто майже через місяць.

У зв`язку із вказаними обставинами апеляційна скарга була залишена без руху і встановлено апелянту строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав його поновлення та подання доказів на підтвердження наведених підстав.

У поданій заяві від 10.07.2025 апелянт посилається на інші підстави:

- апеляційне оскарження здійснювалось головним державним інспектором Прит Софією Василівною, яка звільнена (копія наказу від 30.04.2025 про звільнення додана до заяви);

- після інвентаризації судових справ, що перебували на супроводженні звільненого інспектора, встановлено повернення апеляційної скарги. Станом на дату повторного звернення, справа перебуває у інспектора Гайового Кирила Дмитровича, який в свою чергу невідкладно звернувся в Північний апеляційний господарський суд з повторною апеляційною скаргою;

- таким чином, враховуючи вищевикладене та великий об`єм справ, що перебувають у кожного з представників контролюючого органу Головного управління ДПС у м. Києві вважає поважними причини пропуску строку.

Вказані доводи апелянта щодо неможливості вчасно повторно подати апеляційну скаргу не можуть бути розцінені судом як поважні або непереборні обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вони є суб`єктивними, залежали від організації роботи скаржника та його представників, що не свідчить про поважність підстав поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, пов`язаних з наявністю об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали б вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення.

З викладеного вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулася з апеляційною скаргою, могла і повинна була уникнути під час звернення з апеляційною скаргою.

Доказів на підтвердження підстав неможливості звернутися з апеляційною скаргою в межах встановленого строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили зверненню з апеляційною скаргою в передбачені процесуальним законодавством строки апелянтом не надано.

При цьому, поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

З огляду на викладене, суд визнає неповажними підстави, наведенні апелянтом в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та відмовляє у задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Частиною 4 ст. 260 ГПК України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У зв`язку із тим, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними, апеляційний господарський суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.119, ст. 234, ст. 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2025.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, встановленому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді С.В. Сотніков

М.Л. Доманська