ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. Справа №914/3257/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

І.Ю. Панова,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області б/н від 21.03.2025 року (вх. № 01-05/823/25 від 24.03.2025 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року (суддя У.І. Ділай; повне рішення складено 11.03.2025 року)

у справі № 914/3257/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (надалі ТзОВ «Львівенергозбут»)

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області

про стягнення 6560,46 грн заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

31.12.2024 року ТзОВ «Львівенергозбут» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про стягнення 6560,46 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору відповідач не оплатив позивачу отриманої електричної енергії.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що ГУ ДПС у Львівській області сплатило позивачу обумовлену договором суму за спожиту електроенергію, відповідно до даних бухгалтерського обліку у відповідача не обліковується перед позивачем заборгованість за період з 01.01.2022 по 25.01.2022. Звернув увагу на те, що укладений між сторонами договір закінчив свою дію 31.12.2021, а з 01.01.2022 почав діяти договір про постачання електричної енергії споживачу № 2273/2 від 31.12.2021, укладений між ГУ ДПС у Львівській області та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС», і за січень 2022 року відповідачем здійснювалась оплата згідно з виставленими ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» рахунками.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24 задоволено позов ТзОВ «Львівенергозбут». Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь ТзОВ «Львівенергозбут» 6560,46 грн основної заборгованості.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 02.12.2021 між ТОВ Львівенергозбут (надалі постачальник, позивач) та ГУ ДПС у Львівській області (надалі споживач, відповідач) укладено договір № 22040/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідно до п.2.1 якого постачальник продає електричну енергію ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія (універсальна послуга) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, визначених в Додатку № 2 до цього Договору, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до акта приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, підписаного між ТОВ Львівенергозбут (електропостачальник) та ПАТ Львівобленерго (оператор системи розподілу), за період 01.01.2022 - 25.01.2022 об`єктом електропостачання з ЕІС-кодом точки комерційного обліку 62Z823 спожито електричної енергії в розмірі 1171 кВт/год.

Беручи до уваги те, що строк виконання обов`язку сплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, суд виснував, що позовні вимоги про стягнення основного боргу є підставними та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, зазначає, що згідно умов договору № 22040/2021/1 від 02.12.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області згідно виставлених рахунків ТзОВ «Львівенергозбуд» було здійснено оплату за спожиту електричну енергію. Укладений між сторонами договір закінчив свою дію 31.12.2021, а з 01.01.2022 почав діяти договір про постачання електричної енергії споживачу № 2273/2 від 31.12.2021, укладений між ГУ ДПС у Львівській області та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС». За січень 2022 року здійснювалась оплата згідно з виставленими рахунками новому постачальнику електричної енергії. Вказує на те, що згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість за договором № 22040/2021/1 від 02.12.2021 за період з 01.01.2022 25.01.2022 не обліковується. В платіжному дорученні № 314 від 11.03.2022 року не зазначено точки комерційного обліку, оскільки сплата здійснювалася загальною сумою за всі точки комерційного обліку згідно виставленого рахунку №468 від 11.03.2022. Просить рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів скаржника. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату за спожиту відповідачем електричну енергію за період 01.01.2022 року по 25.01.2022 року. Звертає увагу суду на те, що платіжне доручення, вказане скаржником, жодним чином не підтверджує, що такий платіж був проведений за електроенергію, спожиту саме точкою комерційного обліку з ЕІС-кодом 62Z972, оскільки в призначенні платежу не зазначено об`єкти, за які здійснювалась оплата. Просить рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/3257/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: І.Б. Малех, І.Ю. Панова.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3257/24 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 86 від 19.05.2025 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 914/3257/24 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії І.Б. Малех.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/3257/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: Н.М. Кравчук, І.Ю. Панова.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області б/н від 21.03.2025 року на рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення сторін у справі з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 року про прийняття апеляційної скарги до провадження без повідомлення учасників справи 12.06.2025 року доставлено до електронних кабінетів сторін у справі, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення сторін у справі про порядок розгляду справи №914/3257/24.

На час ухвалення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області б/н від 21.03.2025 року на рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24.

При ухваленні даної постанови колегія суддів виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд визнав необхідним ухвалити постанову у даній справі в межах розумного строку.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 02.12.2021 року між ТзОВ «Львівенергозбут» (постачальник) та Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області (споживач) укладено договір № 22040/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія (універсальна послуга) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, визначених в Додатку № 2 до цього Договору, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.5.3 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором.

За приписами п.5.8 договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором.

За змістом п. 5.9 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (з першого по останнє число місяця).

Відповідно до п. 5.11 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку та в договорі.

Згідно з п.5.13 договору величина коштів, яку має оплатити споживач, визначається постачальником електричної енергії, як сума вартості спожитої електричної енергії та вартості послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 5.15 договору остаточний розрахунок споживача здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка.

За положеннями п. 5.17 договору рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків становить 5 робочих днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії.

Пунктом 5.20.2 договору передбачено, що споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим періодом у персональному кабінеті, який вважається таким, що наданий споживачу постачальником не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим.

Підпунктом 1 п. 6.2 договору встановлено, що споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до підпункту 1 п. 7.1 договору постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 91. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 13.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

У пункті 13.4 договору сторони домовились, що умови цього договору застосовуються до правовідносин щодо постачання/закупівлі електричної енергії постачальником універсальних послуг, які виникли між сторонами цього Договору з 01.10.2021 року.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору об`єктом споживача, за яким здійснюється постачання електричної енергії, є Радехівська ДПІ ГУ ДПС у Львівській області за адресою м. Радехів, пр.Відродження, 8, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z823.

Зі змісту копії акта приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії ГУ ДПС у Львівській області, підписаного між ТзОВ «Львівенергозбут» (електропостачальник) та ПрАТ «Львівобленерго» (оператор системи розподілу), за період 01.01.2022 - 25.01.2022 об`єктом електропостачання з ЕІС-кодом точки комерційного обліку 62Z823 спожито електричної енергії в розмірі 1171 кВт/год.

ТзОВ «Львівенергозбут» виставило ГУ ДПС у Львівській області рахунок за електричну енергію за період 01.01.2022 - 25.01.2022 на суму 6560,46 грн.

На підтвердження факту споживання відповідачем електричної енергії за період з 01.01.2022 по 25.01.2022 позивач надав лист ПрАТ «Львівобленерго» від 25.01.2022 (спеціально уповноважений учасник ринку оператор системи розподілу), в якому зазначено, що в спосіб та порядок, встановлений чинним законодавством, перехід відповідача до нового постачальника електроенергії фактично відбувся з 26.01.2022 року.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 02.12.2021 року між ТзОВ «Львівенергозбут» (постачальник) та Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області (споживач) укладено договір № 22040/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія (універсальна послуга) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, визначених в Додатку № 2 до цього Договору, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Отже, укладений між сторонами договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору. Сторони на власний розсуд визначають у межах, передбачених законодавством, права та обов`язки сторін укладеного договору, умови, за яких відповідні права та обов`язки настають, а також відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п.4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

У цій справі суд встановив, що відповідно до акта приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії ГУ ДПС у Львівській області, підписаного між ТзОВ «Львівенергозбут» (електропостачальник) та ПрАТ «Львівобленерго» (оператор системи розподілу), за період 01.01.2022 - 25.01.2022 об`єктом електропостачання з ЕІС-кодом точки комерційного обліку 62Z823 спожито електричної енергії в розмірі 1171 кВт/год.

Відповідно до п. 5.11 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку та в договорі.

Згідно з п.5.13 договору величина коштів, яку має оплатити споживач, визначається постачальником електричної енергії, як сума вартості спожитої електричної енергії та вартості послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 5.15 договору остаточний розрахунок споживача здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка.

За положеннями п. 5.17 договору рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків становить 5 робочих днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії.

Пунктом 5.20.2 договору передбачено, що споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим періодом у персональному кабінеті, який вважається таким, що наданий споживачу постачальником не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим.

ТзОВ «Львівенергозбут» виставило ГУ ДПС у Львівській області рахунок за електричну енергію за період 01.01.2022 - 25.01.2022 на суму 6560,46 грн.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем за вказаний період.

Щодо покликання відповідача на те, що він з 01.01.2022 року змінив постачальника електричної енергії, у зв`язку з укладенням 31.12.2021 між ГУ ДПС у Львівській області та ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС договору про постачання електричної енергії № 2273/2, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.1.1 ПРРЕЕ споживач має право в установленому цими правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Згідно з п. 6.1.8 ПРРЕЕ (а редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), новий електропостачальник має протягом трьох робочих днів надіслати запит до адміністратора комерційного обліку щодо зміни електропостачальника, який повинен містити: 1) інформацію про споживача, зазначену в пункті 6.1.5 цієї глави, зокрема копію звернення споживача щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу з зафіксованою датою цього звернення; 2) заплановану дату початку постачання електричної енергії новим електропостачальником; 3) ЕІС-код електропостачальника.

Пунктом 6.1.9 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що після отримання та перевірки запиту на зміну електропостачальника адміністратор комерційного обліку протягом наступного дня має надіслати постачальнику послуг комерційного обліку споживача запит на контрольне зняття даних, який повинен містити: 1) ЕІС-код точки обліку за об`єктом (площадкою вимірювання); 2) заплановану дату початку постачання електричної енергії новим електропостачальником.

Згідно з п. 6.1.11 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачальник послуг комерційного обліку впродовж 5 календарних днів після отримання запиту від адміністратора комерційного обліку повинен: 1) сформувати прогнозні дані про покази засобу (засобів) вимірювальної техніки (засобів комерційного обліку) на дату зміни електропостачальника та повідомити їх учасникам роздрібного ринку, задіяним у зміні електропостачальника; 2) запланувати зняття фактичних показів засобу (засобів) вимірювальної техніки (засобів комерційного обліку) на дату зміни електропостачальника.

Як встановлено судом у цій справі, відповідно до вимог п. 6.1.9 ПРРЕЕ ПАТ «Львівобленерго» листом №145-07-439 від 25.01.2022 повідомило ТОВ «Львівенергозбут» про надходження запиту про зміну електропостачальника для споживача ГУ ДПС у Львівській області (зокрема, для точки комерційного обліку з ЕІС-кодом 62Z823) з 26.01.2022.

Враховуючи вищеописані норми права, зокрема положення пункту 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії та встановлені у цій справі обставини щодо споживання відповідачем електричної енергії за період 01.01.2022 - 25.01.2022, лист ПрАТ «Львівобленерго» від 25.01.2022 (спеціально уповноважений учасник ринку оператор системи розподілу), в якому зазначено, що в спосіб та порядок, встановлений чинним законодавством, перехід відповідача до нового постачальника електроенергії фактично відбувся з 26.01.2022 року, відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів сплати відповідачем вартості отриманої від позивача електричної енергії за період з 01.01.2022 по 25.01.2022, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову і стягнення з ГУ ДПС у Львівській області на користь ТзОВ «Львівенергозбут» 6560,46 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає непереконливими аргументи скаржника про те, що оплата за постачання електроенергії здійснювалася загальною сумою за всі точки комерційного обліку згідно виставлених рахунків, і про те, що згідно даних бухгалтерського обліку Головного управління ДПС у Львівській області заборгованість за договором №22040/2021/1 від 02.12.2021 за період з 01.01.2022 25.01.2022 не обліковується, оскільки спір у даній справі стосується конкретного об`єкта електропостачання, до якого здійснювалось постачання електричної енергії - Радехівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області за адресою м. Радехів, пр.Відродження, 8 з ЕІС-кодом точки комерційного обліку 62Z823 та яким в спірному періоді було спожито електричну енергію обсягом 1171 кВт/год.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 114, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області б/н від 21.03.2025 року (вх. № 01-05/823/25 від 24.03.2025 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 03.03.2025 року у справі №914/3257/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Ю. Панова