ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р. Справа№ 910/5698/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 (Повний тест рішення складено 21.02.2025 року)

у справі № 910/5698/24 (суддя Бойко Р.В.)

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

До Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Астек-Сервіс"

про стягнення заборгованості у розмірі 32 526,92 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості у розмірі 32 526,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання в частині здійснення повної та своєчасної оплати за договором №12910-С від 01.02.2016 про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь КП "Київкомунсервіс" борг у розмірі 22 285,98 грн, пеню у розмірі 429 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 399,43 грн, 3% річних у розмірі 1 592,31 грн та судовий збір у розмірі 2 286,83 грн. Закрито провадження в частині вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" суми основного боргу у розмірі 1 820, 36 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (через систему «Електронний суд»), в межах встановленого законом процесуального строку, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 по справі № 910/5698/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта, місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Так, на думку апелянта судом не було враховано, та не було надано оцінку тому доказу, що до відзиву в суді першої інстанції, представниками відповідача, було надано акт здачі-приймання від 30.04.2020, відповідно до якого АТ КБ "ПриватБанк", передало, а ТОВ "ПриватОфіс", прийняло із користування приміщення, що розташовано за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7, загальною площею 336 кв. м.

Тобто, оскільки приміщення, яким Відповідач користувався, не є його власністю, а останній користувався ним саме на підставі договору оренди та припинив користування у лютому 2020 року, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта від 28.02.2020, відповідач не повинен був сплачувати послуги з вивезення побутових відходів після зазначеної дати.

Зазначене свідчить про припинення обов`язку відповідача після 30.04.2020 сплачувати надані позивачем послуги з вивезення твердих побутових відходів, які фактично відповідачем не споживались і доказів протилежного позивачем суду не надано.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025, матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" по справі № 910/5698/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/5698/24 залишено без руху та надано скаржникові строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

21.03.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (через систему «Електронний суд») до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/5698/24. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.02.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (після зміни організаційно-правової форми - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") (замовник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (виконавець) укладено Договір №12910-Св про надання послуг з вивезення побутових відходів (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів, що утворюються на об`єкті замовника (банк), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. Гната Юри 7, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги.

Кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 2,2 куб.м. в місяць (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим Договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим Договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що оплата послуг за цим Договором, у розмірі, що вказаний у п. 2.1. даного Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 банківських днів, на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Відповідно п. 2.5 Договору за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необгрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів, з дати підписання, вищезазначений повернути акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

За умовами п. 2.6, 2.7 Договору у разі розірвання Договору, всі остаточні розрахунки за договором здійснюються у 5-денний термін з дня письмового розірвання договору, що фіксується додатковою угодою. У випадку необхідності або у разі розірвання Договору на вимогу однієї із сторін, сторони зобов`язані провести протягом п`яти робочих днів звірку взаєморозрахунків. Підтвердженням звірки розрахунків є оформлений сторонами відповідним чином акт звірки взаєморозрахунків.

Пунктом 3.10 Договору встановлено обов`язок замовника сповіщати виконавця про будь-які зміни в реквізитах на протязі 5 робочих днів з моменту їх настання.

У пункті 4.2 Договору вказано, що за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим Договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Цей Договір вступає в силу з 01.02.2016 та діє до 31.12.2016 (п. 7.1 Договору).

У пункті 7.2 Договору сторонами погоджено, що в разі, якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього Договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного Договору та припинення дії Договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього Договору, вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

У пункті 8.5 Договору сторони домовились, що будь-яка позовна давність по даному Договору встановлюється тривалістю у 5 років.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору №12910-Св про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.02.2016 не у повному обсязі здійснив оплату за надані позивачем у період з 01.12.2019 по 29.02.2024 послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 32 526,92 грн (який частково був сплачений лише після відкриття провадження у даній справі), а також позивачем вказується про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 6 399,27 грн, 3% річних у розмірі 1 592,31 грн та пені у розмірі 429,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальних послуг з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування.

Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи» поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

Як вбачається із матеріалів справи, КП "Київкомунсервіс" направляло АТ КБ "Приватбанк" через програму М.Е.Dос акти наданих послуг та рахунки, виставлені за спірний період.

Доказів висловлення відповідачем заперечень з приводу виставлених рахунків та наданих актів матеріали справи не містять, в той час як згідно п. 2.5 Договору за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необгрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів, з дати підписання, вищезазначений повернути акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів висловлення відповідачем будь-яких заперечень щодо інформації, вказаної позивачем у надісланих актах за спірний період, акти надання послуг, згідно умов п. 2.5 договору вважаються підписаними.

Враховуючи, що нарахування наданих послуг здійснювалось позивачем відповідно до того обсягу побутових відходів, який вказаний у п. 1.2 договору (2,2 куб.м. в місяць), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за період з лютого 2016 року по лютий 2024 року позивачем відповідно до умов Договору було надано відповідачу послуги на загальну суму 37 063,68 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ КБ "Приватбанк" до звернення позивача до суду із даним позовом було оплачено дані послуги частково - у сумі 12 957,34 грн, а після звернення КП "Київкомунсервіс" до суду із даним позовом - у сумі 1 820,36 грн, отже всього 14 777,70 грн.

Відтак, станом на дату розгляду даного спору судом першої інстанції у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" був наявний перед Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" борг з оплати наданих послуг у розмірі 22 285,98 грн.

При цьому, посилання скаржника на те, що в матеріалах справи відсутні докази надання відповідних послуг, а отже відповідач позбавлений права вимагати їх оплати є такими, що не відповідають обставинам справи, оскільки згідно умов договору доказами, які підтверджують надання послуг є акти надання послуг, які як встановлено вище вважаються підписаними.

Що стосується заперечень апелянта, що він не веде господарської діяльності за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри 7 з 30.04.2020, а тому побутові відходи за вказаною адресою не утворюються, колегією суддів оцінюються критично, так як будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано (зокрема, будь-яких претензій до позивача, листів, тощо).

Відповідно до пункту 2.3 договору оплата послуг за цим правочином, у розмірі вказаному в пункті 2.1. цієї угоди, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунків-фактур, які можуть направлятися в електронному вигляді через систему електронного документообігу.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем через систему електронного документообігу M.E.Doc. направлено відповідачу рахунки на оплату та акти надання послуг за спірний період, копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак, доказів сплати коштів у розмірі 22 285,98 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на те, що наявність та розмір заборгованості за договором у сумі 22 285,98 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" інфляційні втрати у розмірі 6 399,27 грн, 3% річних у розмірі 1 592,31 грн та пеню у розмірі 429,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті наданих послуг не виконував, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Щодо посилань відповідача на те, що штрафні санкцій на користь позивача є невиправданим заробітком, що суперечить принципу розумного балансу між інтересами сторін, то суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки прострочення АТ КБ "Приватбанк" триває з 2020 року (тобто майже 4 роки) і за цей час відбулись значні інфляційні процеси, в тому числі обумовлені повномасштабною військовою агресією проти України. В той час як застосування до божника штрафних санкцій (неустоки) є одним із визначених Цивільним кодексом України видів забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 4.2 Договору вказано, що за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим Договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Із наданого Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" розрахунку пені вбачається, що позивачем було враховано приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Тому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що правомірним є стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" пені у розмірі 429,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, прийшов до висновку про необхідність стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" інфляційних втрат у розмірі 6 399,27 грн та 3% річних у розмірі 1 592,31 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянтка не подала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/5698/24залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/5698/24залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов