СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Харків Справа №917/1098/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

апелянта (кредитора) (в режимі відеоконференції) - Шевченко Л.П. (адвокат), свідоцтво серія ДП№4449 від 02.09.2019 року, довіреність №371К-Н-О від 09.03.2023 року;

арбітражного керуючого (в режимі відеоконференції) - Сергієнко Т.Г.;

боржника - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора - Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх.№1481П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року у справі №917/1098/14,

за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство «Авіс», вул. Комсомольська, буд. 7, кв. 45, м. Полтава, 36011, ,

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 року ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2023 року припинено повноваження ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражного керуючого Васіна Є.Є. Ліквідатором ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» призначено арбітражну керуючу Сергієнко Т.Г. (свідоцтво №2039 від 02.12.2021 року) з наданням їй повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

30.04.2025 року до суду надійшло клопотання арбітражної керуючої Сергієнко Т.Г. про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого Сергієнко Т.Г. за час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 528900,00 грн та витрат в сумі 2133,99 грн. Також арбітражна керуюча у поданому клопотання просила суд стягнути:

- з АТ КБ «Приватбанк» на її користь основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 508960,47 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 2053,54 грн;

- з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на її користь основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 19886,64 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 80,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року (повний текст складено 16.06.2025 року та направлено сторонам 18.06.2025 року, суддя Паламарчук В.В.) клопотання ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражної керуючої Сергієнко Т.Г. про затвердження та стягнення основної грошової винагороди та витрат по справі №917/1098/14 задоволено частково.

Затверджено основну грошову винагороду арбітражного керуючого Сергієнко Т.Г. за час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в розмірі 528900,00 грн та витрати арбітражної керуючої в сумі 2129,97 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, ) на користь арбітражної керуючої Сергієнко Тетяни Григорівни (м. Полтава, вул.Гоголя, 7, оф.205, РНОКПП НОМЕР_1 ) основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 508960,47 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 2049,67 грн.

Стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) на користь арбітражної керуючої Сергієнко Тетяни Григорівни (м. Полтава, вул.Гоголя, 7, оф.205, РНОКПП НОМЕР_1 ) основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 19886,64 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 80,09 грн.

В іншій частині клопотання ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражної керуючої Сергієнко Т.Г. про затвердження та стягнення основної грошової винагороди та витрат ухвалено, що не підлягає задоволенню.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року скасувати в частині затвердження основної грошової винагороди у розмірі в сумі 508960,47 грн;

- прийняти нове рішення, яким клопотання ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражної керуючої Сергієнко Т.Г. про затвердження та стягнення основної грошової винагороди та витрат по справі №917/1098/14 - задовольнити частково, затвердити основну грошову винагороду арбітражного керуючого Сергієнко Т.Г. за час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в розмірі 326900,00 грн та витрати арбітражної керуючої в сумі 2129,97 грн;

- стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, ) на користь арбітражної керуючої Сергієнко Тетяни Григорівни (м. Полтава, вул.Гоголя, 7, оф.205, РНОКПП НОМЕР_1 ) основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 313806,03 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 2049,67 грн;

- стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) на користь арбітражної керуючої Сергієнко Тетяни Григорівни (м. Полтава, вул.Гоголя, 7, оф.205, РНОКПП НОМЕР_1 ) основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» у справі №917/1098/14 за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 12261,36 грн та понесені витрати у справі про банкрутство в сумі 80,09 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що виходячи зі змісту положень Кодексу України з процедур банкрутства повноваженнями арбітражного керуючого є саме дії, спрямовані на проведення інвентаризації, визначення фінансового та майнового стану боржника, дії спрямовані на пошук активів та інших дій з метою подальшого задоволення вимог кредиторів. Так, у травні 2024 року ліквідатор отримав постанову про закриття КП№0003125, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (вчинення незаконних дій із заставним майном) та отримав відповідь з ТСЦ МВС №5341 щодо можливості зняття з обліку т/з, що належать боржнику. У подальшому ліквідатором не вчинялись дії направленні на виявлення відсутніх у боржника транспортних засобів, іншого майна у боржника не було, з урахуванням чого вбачається, що після травня 2024 року ліквідатором дії направленні на виявлення та розшук майна не вчинялись. Отже після травня 2024 року ліквідатор не вживав своєчасних та активних заходів направлених на завершення ліквідаційної процедури, оскільки після встановлення факту неможливості виявлення рухомого майна боржника та подання до суду ліквідаційного балансу та звіту пройшов майже рік. Кредитор зазначає, що затягування розгляду справи не повинно лягати невиправданим, несправедливим тягарем на кредиторів.

АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує стосовно того, що праця арбітражного керуючого повинна оплачуватись, проте винагорода не є абонплатою, яку арбітражний керуючий отримує щомісяця за формальне виконання повноважень у справі. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що ліквідатором не в кожному місяці вчинялась робота направлена на формування ліквідаційної маси або ж вчинявся на значний обсяг дій, наприклад направлення кредиторам електронною поштою повідомлення про проведення комітету кредиторів шляхом опитування з проектом протоколу, вказані документи по змісту дублювались із місяця в місяць.

Крім того апелянт звертає увагу, що наявність або відсутність скарг кредиторів жодним чином не впливає на розмір нарахованої арбітражним керуючим винагороди, ажде має досліджуватись фактично його виконана робота та її обсяг.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року у справі №917/1098/14. Встановлено учасникам справи строк протягом якого вони мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1098/14.

Вказана ухвала суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 30.06.2025 року.

14.07.2025 року матеріали справи №917/1098/14 надійшли до суду апеляційної інстанції.

03.07.2025 року від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8216), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вказує арбітражний керуючий з його боку не вбачається будь-якого затягування процедури банкрутства, а вчинялись всі необхідні дії для її звершення. Зокрема, жоден кредитор не вчиняв активних дій щодо участі у зборах та прийняття рішень щодо подальшої процедури. Протягом зазначеного часу (з травня 2024 року) ліквідатор вчиняла дії спрямовані на закінчення ліквідаційної процедури, а саме: щодо підготовки відповідних зборів, списання транспортних засобів, підготовки діловодства, підготовки звітів, ліквідаційного балансу, які не погоджувались комітетом кредиторів з посиланням на відсутність повноважень, чи просто залишались без відповіді.

Від кредитора - Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8355 від 07.07.2025 року), в якому погоджується із висновками скаржника, вважає апеляційну скаргу обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 17.07.2025 року представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Арбітражний керуючий проти позиції скаржника заперечував з підстав викладених у відзиві.

Представник кредитора - Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у судове засідання 17.07.2025 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В ухвалі суд доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні за відсутності представника одного з кредиторів.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника апелянта та арбітражного керуючого, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 року ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибаченка М.П.

За ухвалою суду від 21.01.2021 року припинено повноваження ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражного керуючого Рибаченка М.П. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 року припинено повноваження ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» арбітражного керуючого Васіна Є.Є. Ліквідатором ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» призначено арбітражну керуючу Сергієнко Т.Г. (свідоцтво №2039 від 02.12.2021 року) з наданням їй повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

На зборах комітету кредиторів боржника, які відбулись 22.04.2025 року, ліквідатор просив погодити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат у справі про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» (питання друге порядку).

На засіданні комітету кредиторів, оформленому протоколом №2/25 від 22.04.2025 року, комітетом кредиторів вирішено не погоджувати звіт ліквідатора про нарахування грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат у справі про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс». Погоджено основну грошову винагороду у сумі 326100,00 грн та витрати у ліквідаційній процедурі у сумі 1677,99 грн.

30.04.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання арбітражної керуючої Сергієнко Т.Г. про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого Сергієнко Т.Г. за час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» за період з 02.03.2023 року по 01.04.2025 року в сумі 528900,00 грн та витрат в сумі 2133,99 грн, за результатом розгляду якого винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг (ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже порядок визначення та сплати грошової винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого передбачено нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

З системного аналізу норм чинного законодавства про банкрутство вбачається, що суд при прийнятті рішень не пов`язаний лише з рішенням комітету кредиторів. Рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу. Суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, тобто суд оцінює рішення комітету кредиторів нарівні з іншими доказами по справі при вирішенні певних питань у процедурах банкрутства.

З поданого звіту вбачається, що арбітражною керуючою Сергієнко Т.Г. на дату складання звіту нарахована основна винагорода з розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожен місяць виконання повноважень за період з 01.04.2023 року по 01.04.2025 року у розмірі 528900,00 грн та 2133,99 грн - витрат понесені нею за час виконання обов`язків ліквідатора.

З матеріалів справи вбачається, що за час виконання арбітражним керуючим Сергієнко Т.Г. повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» дії чи бездіяльність арбітражного керуючого кредиторами у цій справі не оскаржувалися; жодних скарг і зауважень на діяльність арбітражного керуючого у справі від кредиторів не надходило.

Проаналізувавши обсяг роботи, виконаної арбітражним керуючим Сергієнко Т.Г., вбачається, що останньою обов`язки, покладені на неї Кодексом України з процедур банкрутства, виконувалися належним чином:

- проведено інвентаризацію майна, за результатами якого не виявлено майна підприємства в натурі, зокрема, виявлено відсутність транспортних засобів, що зареєстровані за боржником (інвентаризаційна відомість);

- направлено запити з метою виявлення майна банкрута, а саме до: Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України; Міністерства інфраструктури України; Територіального сервісного центру 5341; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області; Державного агентства меліорації та рибного господарства України; Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області; Головного управління ДПС у Полтавській області; Державної служби з питань праці Північно-Східного міжрегіонального управління; Державної служби геології та надр України; Державної авіаційної служби України; Слобожанської митниці Держмитслужби України; Державної прикордонної служби України;

- направлено заяву про прийняття до виконання ухвали про оголошення автомобілів в розшук до Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- направлено запит до Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо надання інформації про видачу відповідних дозволів та ліцензій ТОВ «УБП «Авіс»;

- направлено запит до Державної митної служби щодо перетину кордону транспортними засобами підприємства, які оголошені в розшук;

- направлено запит до Державної авіаційної служби щодо зареєстровані за підприємством повітряні судна;

- направлено заяву до Господарського суду Полтавської області про оголошення в розшук транспортного засобу, що належить підприємству (КРАЗ-250 держ.№0800 IXА);

- направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» щодо надання інформації та документів;

- направлено запит до Головного управління ДПС України в Полтавській області щодо відкритих рахунків підприємства;

- отримано відповіді з компетентних органів, що не призвели до виявлення майна банкрута, крім відповіді з ТСЦ РСЦ МВС в Полтавській області щодо виявлення зареєстрованого за підприємством транспортного засобу - автомобіля марки КРАЗ-250 держ.№ НОМЕР_2 , рама/шасі № НОМЕР_3 , який був внесений учасником товариства як внесок до статутного фонду та зареєстрований за підприємством;

- направлено запит про надання інформації колишньому директору банкрута ОСОБА_1 щодо надання інформації про останнє відоме місце перебування транспортних засобів, що належать банкруту, а також передачу первинних бухгалтерських документів товариства, зокрема, правовстановлюючих, бухгалтерських, що підтверджують дебіторську та кредиторську заборгованості, з фінансової звітності, договорів з господарської діяльності, тощо;

- направлено запит до Головного управління Національної поліції України щодо оголошення в розшук автомобіля КРАЗ-250, держ.№ НОМЕР_2 разом з ухвалою суду;

- направлено лист до Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення розшукових заходів щодо виявлення транспортних засобів на території міста Лубни та Лубенського району Полтавської області;

- направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» щодо надання інформації щодо залишку коштів на рахунках банкрута та можливість закриття двох відкритих рахунків, що обліковуються за даними ДПС;

- повторно направлено запит про надання інформації колишньому директору банкрута - ОСОБА_1 щодо надання інформації про останнє відоме місце перебування транспортних засобів, що належать банкруту, а також передачу первинних бухгалтерських документів товариства, зокрема, правовстановлюючих, бухгалтерських, що підтверджують дебіторську та кредиторську заборгованості, з фінансової звітності, договорів з господарської діяльності, тощо. Попередній лист повернутий арбітражному керуючому у зв`язку з закінченням терміну зберігання, тобто ОСОБА_1 його не отримує;

- направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» щодо надання інформації щодо залишку коштів на рахунках банкрута та можливість закриття двох відкритих рахунків, що обліковуються за даними ДПС.

- направлено запит до Територіального Сервісного Центру №5341 щодо власників автомобілів, що були внесені у заставу АТ КБ «Приватбанк»; отримано відповідь на запит щодо зареєстрованого транспортного засобі за ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» за вихідним №31/16-14-3841 від 15.09.2023 року;

- з метою отримання інформації щодо підстав відчуження транспортних засобів направлено до ТСЦ МВС №5341 запит щодо надання копій документів, на підставі яких відчужено транспортні засоби, що належали підприємству;

- подано клопотання до Господарського суду Полтавської області щодо витребування доказів, що необхідні для можливого притягнення колишнього керівника підприємства до субсидіарної відповідальності;

- направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» щодо надання інформації щодо надання банком згоди на реалізацію автомобілів, що були предметом застави, відповідно до договору застави транспортних засобів від 27.09.1999 року чи іншу відому інформацію щодо заставного майна, з метою можливого притягнення керівника підприємства до субсидіарної відповідальності;

- направлено запит до Управління карного розшуку від 14.08.2023 року щодо надання інформації щодо фіксування оголошених в розшук автомобілів на пристроях інформаційно-пошукової системи;

- направлено запит до ТСЦ МВС №5341 щодо підстав перереєстрації транспортних засобів, що належать боржнику.

- з метою отримання інформації щодо підстав відчуження транспортних засобів направлено до ТСЦ МВС №5341 клопотання про витребування інформації;

- отримано з Господарського суду Полтавської області ухвалу від 30.11.2023 року у справі №917/1098/14 про витребування інформації з ТСЦ МВС №5341;

- отримано відповідь з Київського ВДВС у м. Полтава щодо виконавчих проваджень, що були на виконанні органу виконавчої служби №156379 від 05.12.2023 року;

- отримано відповідь з Шевченківського ВДВС у м. Полтава щодо виконавчих проваджень, що були на виконанні органу виконавчої служби за №162394 від 30.11.2023 року;

- отримано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження №0003125 від 09.12.2023 року, що відкрите за заявою арбітражної керуючої Сергієнко Тетяни і кваліфіковане за ч.1 ст.388 ККУ;

- надано свідчення як свідка з рамках кримінального провадження №0003125 в слідчому управління Головного управління Національної поліції України в Полтавській області щодо обставин зникнення автомобілів, що належать та належали банкруту;

- переоформлено рахунки боржника у АТ «Полтава-банк» для можливості подальшого закриття;

- направлено запит до Слідчого управління ГУНП в Полтавській області щодо руху кримінальної справи №0003125 за ч. 1 ст. 388 КК України;

- складено клопотання до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо руху кримінальної справи №0003125 за ч. 1 ст. 388 КК України про визнання ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- направлено запит до Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з проханням повідомити про результати проведених дій щодо розшуку зазначених вище транспортних засобів, які перебувають у розшуку;

- отримано відповідь з Полтавського районного управління поліції щодо ходу досудового розслідування в рамках кримінальної справи №0003125, яке повідомило, що на даний час досудове розслідування триває;

- складено клопотання до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо руху кримінальної справи №0003125 за ч. 1 ст. 388 КК України про визнання ліквідатора ТОВ «Українсько-Білоруське підприємство «Авіс» потерпілим у даному кримінальному провадженні та його подання, проведення зустрічей з слідчим щодо подальшого руху кримінальної справи;

- повторно направлено запит до Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з проханням повідомити про результати проведених дій щодо розшуку зазначених вище транспортних засобів, які перебувають у розшуку.

- отримано відповідь з Державної прикордонної служби України на запит щодо перетину кордону ОСОБА_1 , зокрема, ДПС України повідомила про неможливість надання такої інформації;

- закрито рахунки боржника (крім кредитних рахунків, що відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк»);

- списано транспортні засоби в кількості 6 штук з балансу підприємства, як такі, місцезнаходження яких встановити виявилось неможливим;

- складено ліквідаційний баланс станом на 02.04.2025 року з метою закінчення ліквідаційної процедури.

Затверджуючи звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.

Враховуючи обсяг дій, вчинених арбітражним керуючим Сергієнко Т.Г. у даній справі в період з 01.04.2023 року по 01.04.2025 року можна дійти висновку, що проведений ліквідатором розрахунок основної грошової винагороди за виконання повноважень у справі про банкрутство на загальну суму 528900,00 грн є належним.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У абзацах 5 та 6 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до частин 1, 4, 7 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №918/454/18 від 16.07.2020 року.

Не виявлення арбітражним керуючим активів та грошових коштів банкрута, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Така правова позиція викладена у також постановах Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №3/67-Б та від 26.02.2019 у справі №12/23-Б.

Відповідно до частин 1, 4, 7 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. При цьому мінімальний розмір такої оплати визначено у Кодексі, а саме у статті 30.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №918/454/18 від 16.07.2020 року.

Отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).

Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено статтею 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати, як примушування до безоплатної праці в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Зі звіту ліквідатора про нарахування й виплату грошової винагороди та матеріалів справи вбачається, що в процесі ліквідаційної процедури арбітражному керуючому Сергієнко Т.Г. за виконання нею повноважень ліквідатора грошова винагорода не виплачувалась, витрати не відшкодовувались.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ліквідатора про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди в сумі 528900,00 грн, здійснення та відшкодування витрат у сумі 2129,97 грн, оскільки вони є обґрунтованими та нормативно вмотивованими.

Щодо посилань апелянта, що після травня 2024 року ліквідатор не вживав своєчасних та активних заходів направлених на завершення ліквідаційної процедури, оскільки після встановлення факту неможливості виявлення рухомого майна боржника та подання до суду ліквідаційного балансу та звіту пройшов майже рік, і що мало місце затягування розгляду справи, яке не повинно лягати невиправданим, несправедливим тягарем на кредиторів слід вказати наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що арбітражним керуючим вчасно надавались звіти до суду, в яких викладалось про хід ліквідаційної процедури. У той час матеріали справи свідчать, що кредиторами не ініціювалось питань про скликання зборів і необхідність затвердження ліквідаційного балансу. За приписами чинного законодавства вони не обмежені у такому праві і також поділяють відповідальність щодо ходу ліквідаційної процедури і її строків, а не тільки арбітражний керуючий. На противагу матеріали справи свідчать, що ліквідатор вчиняла дії спрямовані на закінчення ліквідаційної процедури, а саме: щодо підготовки відповідних зборів, списання транспортних засобів, підготовки діловодства, підготовки звітів, ліквідаційного балансу, які не погоджувались комітетом кредиторів з посиланням на відсутність повноважень, чи просто залишались без відповіді.

Надаючи до суду клопотання про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування витрат арбітражна керуюча Сергієнко Т.Г. просила суд стягнути їх з кредиторів АТ КБ «Приватбанк» та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» пропорційно визнаних вимог.

Верховним Судом у постановах, зокрема, від 01.08.2018 року у справі №912/1783/16, від 09.07.2020 року у справі №15/55/2011/5003, від 30.01.2019 року у справі №910/32824/15, від 26.02.2020 року у справі №11/Б-921/1448/2013 викладено правовий висновок, згідно з яким у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Оскільки сума вимог, яка належить АТ КБ «Приватбанк» складає 96,23%, то сума винагороди арбітражного керуючого яка підлягає стягненню саме з АТ КБ «Приватбанк» складає 508960,47 грн за період 02.03.2023 року по 01.04.2025 року; сума вимог, яка належить ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» складає 3,76%, то сума винагороди арбітражного керуючого, яка підлягає стягненню саме з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» складає 19886,64 грн за період 02.03.2023 року по 01.04.2025 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржниками порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року (про затвердження звіту арбітражної керуючої про нарахування та виплату грошової винагороди) відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 269, 270, ст.275, ст.ст. 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 року у справі №917/1098/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.07.2025 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов