ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3527/20(916/705/25)

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Імпорт» (65031, м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, буд. 33, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська Імпортна Компанія» (68094, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРІКС» (40022, Сумська обл., м. Суми, площа Привокзальна, буд. 9, ).

про визнання недійсним Договору позики від 12.11.2018 № 12/11-18

Представники:

Від позивача - ліквідатор Багінський А.О.;

Від відповідача - Москвітіна І.О. (ордер від 20.11.2024 серія ВН № 1436524);

Від третьої особи - не з`явився.

Зміст позовних вимог.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Імпорт» (далі - Позивач, ТОВ «Фруктус Імпорт») арбітражний керуючий Багінський А.О. звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська Імпортна Компанія» (далі - Відповідач, ТОВ «ДІК»), в якому просив визнати недійсним Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 укладений між Приватним підприємством «АТАМАН ІМПОРТ» (ТОВ «АВЕРІКС») правонаступником якого є ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» (Позикодавець) та ТОВ «ФРУКТУС ІМПОРТ» (Позичальник).

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

У провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/3527/20 за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська Імпортна Компанія» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Імпорт» про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву ліквідатора ТОВ «Фруктус Імпорт» - залишено без руху. Запропоновано ліквідатору ТОВ «Фруктус Імпорт» усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати відомості щодо наявності або відсутності у ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «АВЕРІКС» (ТОВ «АТАМАН ІМПОРТ») зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено Ліквідатору ТОВ «Фруктус Імпорт», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

10.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання ліквідатора ТОВ «Фруктус Імпорт» про усунення недоліків від 08.03.2025 (вх. № 7710/25 від 10.03.2025).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.04.2025. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРІКС» ().

02.04.2025 ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» подано Відзив на позовну заяву (вхід. № 10603/25).

09.04.2025 ТОВ «Фруктус Імпорт» подано Відповідь на відзив (вхід. № 11534/25).

14.04.2025 ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» подано Заперечення на відповідь на відзив (вхід від 15.04.2025 № 12079/25).

У судовому засіданні оголошувались перерви протокольними ухвалами від 14.04.2025 до 30.04.2025, від 30.04.2025 до 15.05.2025, від 15.05.2025 до 16.05.2025, від 16.05.2025 до 11.06.2025.

Протокольною ухвалою від 11.06.2025 призначено засідання суду на 23.06.2025 для проголошення рішення.

У зв`язку із тим, що головуючого суддю викликали до ВККС України справа № 916/705/25, яка була призначена на 23.06.2025 знята з розгляду.

Ухвалою від 27.06.2025 призначено засідання суду на 03.07.2025 о 15 год. 40 хв.

03.07.2025 проголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на пункти 2, 6 частини першої статті 3, частину першу, пункт 1 частини другої статті 11, частину першу статті 16, частини першу, другу, третю статі 203, статтю 215 Цивільного кодексу України, статтю 1, частину другу статті 7, частини першу, другу, третю статті 42, пункт 3 частини восьмої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, обґрунтовані наявністю у оспорюваного договору ознак фраудаторного правочину, тобто вчиненого на шкоду кредиторів, яка полягає у зменшенні майнових активів боржника (ТОВ «Фруктус Імпорт»).

Позивач зазначає, що постановою Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі № 916/3527/20 визнано банкрутом ТОВ «Фруктус Імпорт» () та щодо нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач посилається на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18, згідно із яким, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, належать, зокрема: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Позивач зазначає про наявність наступних ознак фраудаторності оспорюваних договорів.

1. Момент укладення договору.

Позивач звертає увагу на те, що строк, передбачений у статті 42 КУзПБ (три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), становить так званий «підозрілий період», у межах якого є найбільш вірогідним вчинення боржником правочинів, опосередковано спрямованих на завдання шкоди кредиторам боржника.

У даному випадку, провадження у справі № 916/3527/20 про банкрутство боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» відкрито ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2020. А оспорюється Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18. Тобто правочин укладений у «підозрілий період», що ставить під сумнів його дійсність.

2. Контрагент, з яким боржник вчинив оспорюваний договір (пов`язаність осіб).

Позивач з метою доведення пов`язаності юридичних осіб, що уклали оспорюваний договір, посилається на критерії визначені для суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ, зокрема, на висновки викладені у пункті 29 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 № 43/550-50/327-2012. Згідно із якими, виходячи зі змісту частини другої статті 61 КУзПБ, суб`єктів субсидіарної відповідальності умовно можна поділити на дві групи:

І група - засновники (учасники, акціонери) та інші особи, які відповідно до закону за своїм юридичним статусом та відповідно до установчих документів мають право безпосередньо давати обов`язкові для виконання боржником (його органів управління) вказівки, приймати рішення, видавати розпорядження чи накази боржнику. У законодавстві України віднесені до цієї групи особи іменуються як: «заінтересовані особи стосовно боржника» (стаття 1 Закону про банкрутство, стаття 1 КУзПБ), «пов`язані особи» (стаття 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», стаття 14.1.159 Податкового кодексу України, стаття 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), «кінцевий бенефіціарний власник (контролер)» (стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»);

II група - інші особи, які не мають формалізованих зав`язків із юридичною особою-боржником однак мають змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника в господарських відносинах. Такі особи самостійно або спільно з іншими особами визначають волю боржника щодо здійснення або утримання від здійснення певних дій.

2.1. Позивач зазначає, що директор боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 виступав майновим поручителем за контрагента оспорюваного договору ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» ().

02.03.2020 між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) і АТ «АЛЬФА-БАНК» (Іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки № CLMВ000136/6. За умовами якого Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників ТОВ «Атаман Імпорт» () і ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (), передає Іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно: Домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; Земельна ділянка площею 0,06 гектарів, кадастровий номер :24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.

06.03.2020 між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) і АТ «АЛЬФА-БАНК» (Іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки № CLMВ000356/6. За умовами якого Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників ТОВ «АТАМАН І К» () і ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (), передає Іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно: Домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; Земельна ділянка площею 0,06 гектарів, кадастровий номер :24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.

При цьому, Позивач окремо звертає увагу, що ОСОБА_1 бувши майновим поручителем за ТОВ «ДІК» за вказаними Договорами іпотеки від 02.03.2020 і 06.03.2020, був директором ТОВ «Фруктус Імпорт».

2.2. Корпоративні та трудові взаємовідносини.

2.2.1. Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 до 29.07.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Атаман Імпорт», , (нова назва ТОВ «АВЕРІКС»).

Також, ОСОБА_1 до 08.12.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» (), якому належала частка у розмірі 150 000,00 грн., що складала 50 % у статутному капіталі цього товариства. Ця частка була відчужена ним ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Імпорт» від 07.12.2020, а також за Актом прийому передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Фруктус Імпорт» від 08.12.2020.

Окрім того, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 на момент вчинення оспорюваного правочину був керівником (директором) ТОВ «Фруктус Імпорт» ().

Також, відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області, ОСОБА_1 одночасно отримував дохід у вигляді заробітної плати від боржника - ТОВ «ФРУКТУС ІМПОРТ» та від дивідендів від ТОВ «АВЕРІКС» (ТОВ АТАМАН-ІМПОРТ»).

Отже, ОСОБА_1 до 29.07.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Атаман Імпорт», заборгованість перед яким ТОВ «Фруктус Імпорт» за оспорюваним Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 у розмірі 2 023 500,00 грн. була предметом за Договором про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 11.03.2020 № 11/03-20, укладеним між цими товариствами та новим кредитором - ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія», а після того предметом Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

2.2.2. Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) і керівником ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» () є ОСОБА_3 .

За твердженням Позивача, ОСОБА_3 є також кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «ЛКВДЦ05» (), яке, в свою чергу є правонаступником ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» ().

А згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є керівником ТОВ «ЛКВДЦ05» (колишня назва ТОВ «ДІК20»), , з дати його заснування - 05.08.2020.

При цьому, з 08.12.2020 ОСОБА_2 набув й право на частку в розмірі 50 % у статутному капіталі боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» ().

Отже, за твердженням Позивача, існує пов`язаність між сторонами оспорюваного правочину ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» і ТОВ «Фруктус Імпорт» через фізичну особу ОСОБА_2 . Який є керівником правонаступника ТОВ «ДІК» - ТОВ «ЛКВДЦ05» (колишня назва ТОВ «ДІК20») і учасником (власником частки в статутному капіталі) ТОВ «Фруктус Імпорт».

2.2.3. Відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області головний бухгалтер Аміріді Микола Тріандафілович отримував заробітну плати одночасно в ТОВ «Фруктус Імпорт» (Боржник) і в ТОВ «Атаман Імпорт», , (нова назва ТОВ «АВЕРІКС») - кредитора заборгованість перед яким є предметом за оспорюваним Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18.

2.3. Наявність ефективного впливу на поведінку боржника (ТОВ «Фруктус Імпорт») з боку кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 , що підтверджується і заявами свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

2.4. Можливість кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 укладати та підписувати будь-які правочини та листи від імені боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» підтверджується обставинами встановленими ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 у справі № 947/24078/24.

А саме, у цій ухвалі зазначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (), а саме у складському та офісних приміщенням, що знаходяться за наступними географічними координатами (інформація) у період часу з 09.33 год. 03.09.2024 по 00.44 год. 04.09.2024 проведено обшук на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2024, за результатами проведення якого виявлено та вилучено технічні засоби, грошові кошти, отримані від реалізації товарів, печатки ряду пов`язаних суб`єктів господарської діяльності, первинні документи фінансово - господарської діяльності та чорнові записи, які попередньо оглянуто та визнано речовими доказами, зокрема:

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія» , відтиски якої проставлені на 1 арк. (пункт 1);

- печатка ТОВ «Атаман Імпорт» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт72);

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія № 5» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 73);

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 76);

- печатка ТОВ «Фруктус Імпорт» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 78);

- факсиміле невідомої особи (пункти 79, 80, 81, 126 - 137).

Отже, за твердженням Позивача, встановлення вказаною ухвалою слідчого судді обставини перебування у ТОВ «Дунайська імпортна компанія» () печаток боржника ТОВ «Фруктус Імпорт» () та ТОВ «Атаман Імпорт» () свідчить про те, що ці компанії тісно пов`язані між собою і їх фактичне та ефективне управління здійснюється власником компанії ТОВ «ДІК» ОСОБА_3 .

3. Ціна та відсутність повної оплати товару.

Позивач стверджує, що оспорюваний Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 є основоположним у ланцюгу разом з Договором від 11.03.2020 № 11/03-20 про відступлення права вимоги та заміну кредитора і Договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20, послідовне укладення яких має своїм призначенням формування заінтересованими (пов`язаними) особами кредиторських вимог з метою маскування безоплатного виведення ліквідних активів боржника раніше поставлених за Договором поставки від 01.09.2018 № 0109/18, які були оплачені лише частково. Внаслідок чого, заборгованість у розмірі 2 023 500,00 грн, яка за твердженням Позивача має штучний характер, була використана для зменшення розміру грошових коштів, що належали до сплати ТОВ «Фруктус Імпорт» від «Дунайська імпортна компанія».

З огляду на наведені обставини щодо моменту укладення (у «підозрілий період»), ознак пов`язаності з контрагентом, з якими боржник вчинив оспорюваний правочин, безпідставне зменшення ціни та повної оплати товару за іншим договором (поставки) між сторонами за рахунок штучної заборгованості за позикою, Позивач вважає, що Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 фактично був укладений для виведення майна ТОВ «Фруктус Імпорт» з метою незадоволення вимог кредиторів.

Представник відповідача - ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні.

У Відзиві на позовну заяву від 02.04.2025 (вхід. № 10603/25) ТОВ «ДІК» та у Запереченнях на відповідь на відзив від14.04.2025 (вхід. від 15.04.2025 № 12079/25) просило відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

ТОВ «ДІК» заперечує проти доводу Позивача про не підтвердження первинними бухгалтерськими документами заборгованості ТОВ «Фруктус Імпорт» за Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18. Вказує на наявність заборгованості ТОВ «Фруктус Імпорт» перед ТОВ «Атаман Імпорт» за Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 в сумі 2 023 500,00 грн., право вимоги якої перейшло до Відповідача за Договором про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 11.03.2020 № 11/03-20, і часткове погашення якої є предметом Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

ТОВ «ДІК» заперечує проти доводів Позивача щодо наявності заінтересованості (конфлікту інтересів) між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 під час укладання оспорюваного Договору позики від 12.11.2018 № 12/11-18.

Відповідач зазначає, що в основу тверджень Позивача щодо пов`язаності ОСОБА_1 із засновником ТОВ «ДІК» ОСОБА_3 , покладено обставину того, що ОСОБА_1 08.12.2020 передав свою частку у ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_2 . А ОСОБА_2 є керівником юридичної особи - ТОВ «ЛКВДЦ05» (, на той час мало назву ТОВ «ДІК20»), яка була виділена з ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія». Що, на думку Позивача, підтверджує зв`язок між ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» та ОСОБА_1 .

Однак, Відповідач зазначає, що ОСОБА_3 не є ані бенефіціаром, ані засновником, ані керівником ТОВ «ЛКВДЦ05» (це підтверджується витягом з ЄДР). Адже корпоративні права на частку цієї юридичної особи ще 05.10.2020 були ним передані іншому засновнику цієї юридичної особи - ОСОБА_6 . Тобто це відбулось раніше передачі ОСОБА_1 своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_2 та початку процедури банкрутства боржника.

А той факт, що ОСОБА_6 , на той час єдиний учасник ТОВ «ДІК20», вирішив передати свою частку тому ж ОСОБА_2 , за твердженням Відповідача, не свідчить про пов`язаність ТОВ «Фруктус Імпорт» в особі ОСОБА_1 та ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія». Це питання виключно взаємовідносин ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , та, на думку ТОВ «ДІК», не має відношення до предмету позову.

Отже, за твердженням Відповідача, на момент укладення Договору позики від 12.11.2018 № 12/11-18, були відсутні жодні зв`язки через ТОВ «ДІК20» (ТОВ «ЛКВДЦ05») між ТОВ «Фруктус Імпорт» в особі його директора/учасника та ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія», в тому числі з його учасником ОСОБА_3 .

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРІКС» не забезпечило явку свого уповноваженого представника до судового засідання про причини неявки суд не повідомило, про день час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши прокурора, представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

1. Обставини укладення договору позики.

12.11.2018 між ТОВ «АТАМАН ІМПОРТ» (Позикодавець) в особі директора ОСОБА_7 і ТОВ «Фруктус Імпорт» (Позичальник) в особі директора ОСОБА_1 укладено Договір позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 (далі - Договір від 12.11.2018).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 12.11.2018, за цим договором Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю в порядку, встановленому Договором. Оскільки між Сторонами налагоджуються тісні взаємовигідні ділові стосунки, позика надається Позичальнику на безвідсотковій (безвідплатній) основі.

Сума позики за Договором становить 5 000 000,00 грн. (пункт 2.1 Договору від 12.11.2018).

Строк повернення позики становить один календарний рік з моменту надання суми позики (пункт 4.1 Договору від 12.11.2018).

Згідно із пунктами 5.1, 5.2. 5.3 Договору від 12.11.2018, Позичальник зобов`язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1 цього Договору. Сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок Позикодавця.

ТОВ «АТАМАН ІМПОРТ» перераховано ТОВ «Фруктус Імпорт» за Договором від 12.11.2018 суму позики у розмірі 5 094 000,00 грн., що підтверджується випискою АТ «СЕНС БАНК» по особовим рахункам ТОВ «Фруктус Імпорт» за період з 01.01.2017 по 04.09.2023, а саме:

4 910 000,00 грн. - від 12.11.2018 № 1902;

171 000,00 грн. - від 03.10.2019 № 1917;

13 000,00 грн. - від 31.03.2020 № 3518.

ТОВ «Фруктус Імпорт» здійснено повернення ТОВ «АТАМАН ІМПОРТ» суми позики у розмірі 3 070 500,00 грн.., що підтверджується випискою АТ «СЕНС БАНК» по особовим рахункам ТОВ «Фруктус Імпорт» за період з 01.01.2017 по 04.09.2023, а саме:

1 100 000,00 грн. - від 06.02.2019 № 208;

65 000,00 грн. - від 08.05.2019 № 350;

90 000,00 грн. - від 20.05.2019 № 380;

160 000,00 грн. - від 21.05.2019 № 381;

70 000,00 грн. - від 01.07.2019 № 437;

450 000,00 грн. - від 15.07.2019 № 475;

25 000,00 грн. - від 26.07.2019 № 506;

100 000,00 грн. - від 02.08.2019 № 513;

75 000,00 грн. - від 05.08.2019 № 514;

37 500,00 грн. - від 07.11.2019 № 661;

8 000,00 грн. - від 08.11.2019 № 662;

150 000,00 грн. - від 21.11.2019 № 678;

740 000,00 грн. - від 10.01.2020 № 701.

Отже, на момент укладення Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20 заборгованість ТОВ «Фруктус Імпорт» перед ТОВ «Атаман Імпорт» за Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 становила 2 023 500,00 грн. (5 094 000,00 - 3 070 500,00 = 2 023 500,00).

2. Обставини укладення договору про відступлення права вимоги.

11.03.2020 між ТОВ «Фруктус Імпорт» (Боржник), в особі директора ОСОБА_1., ТОВ «АТАМАН ІМПОРТ» (Первісний кредитор), в особі директора ОСОБА_7., і ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (Новий кредитор), в особі директора Бандурко О.О., укладено Договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 11/03-20 (далі - Договір від 11.03.2020).

Відповідно до пунктів 1, 2 Договору від 11.03.2020 ним регулюються відносини із відступленням права вимоги Первісного кредитора у зобов`язанні, що виникло із Договору № 12/11-18 від « 12» листопада 2018 р., укладеного між Первісним кредитором та Боржником (надалі іменується «Основний договір»). З цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного Договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.

Первісний кредитор відступає на користь Нового кредитора право вимоги (грошове зобов`язання) у розмірі 2 023 500,00 грн, що виникло на підставі п. 1.1 та 2.1 Основного договору, а Боржник погоджується виконати зазначене грошеве зобов`язання Новому кредитору (пункт 3 Договору від 11.03.2020).

Боржник не заперечує проти заміни Первісного кредитора Новим кредитором в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає згоду на відповідну заміну кредитора в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункт 4 Договору від 11.03.2020).

Боржник має право висунути проти вимоги Нового кредитора всі заперечення, які могли мати місце у відносинах між первісним кредитором та Боржником за Основним договором (пункт 5 Договору від 11.03.2020).

У пункті 6 Договору від 11.03.2020 зазначено, що відступлення права вимоги за цим договором є безоплатним.

3. Обставини укладення Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог.

01.12.2020 між ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (Сторона-1), в особі директора Бандурко О.О. , і ТОВ «Фруктус Імпорт» (Сторона-2), в особі директора ОСОБА_1., укладено Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог № 0112-20 (далі - Договір від 01.12.2020).

Відповідно до пункту 1 Договору від 01.12.2020, Сторона-1 і Сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижчезазначених договорів, у яких Сторона-1 і Сторона-2 є сторонами, а саме:

- за договором поставки № 0109/18 від 01.09.2018 року Сторона-1 є боржником, а Сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 5 105 698 (п`ять мільйонів сто п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 98 копійок.

- за договором поставки № 03/09-18 від 03.09.2018 року Сторона-1 є кредитором, а Сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 3 126 377 (три мільйони сто двадцять шість тисяч триста сімдесят сім) гривень 85 копійок.

- за договором № 11/03-20 від 11.03.2020 року Сторона-1 є кредитором, а Сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 2 023 500 (два мільйони двадцять три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

У пункті 2 Договору від 01.12.2020 визначено, що в результаті проведення зарахування з моменту підписання цього Договору:

- заборгованість Сторони-1 перед Стороною-2 за Договором поставки № 0109/18 від 01.09.2018 року вважається погашеною повністю.

- заборгованість Сторони-2 перед Стороною-1 за Договором поставки № 03/09-18 від 03.09.2018 року вважається погашеною повністю.

- заборгованість Сторони-2 перед Стороною-1 за Договором № 11/03-20 від 11.03.2020 року вважається погашеною частково на суму 1 979 321,13 грн. і складає 44 178 (сорок чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривня 87 копійки.

Підписання цього Договору Сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної (пункт 3 Договору від 01.12.2020).

4. Обставини пов`язаності фізичних осіб представників юридичних осіб сторін оспорюваного правочину.

4.1. Пов`язаність директора боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 з контрагентом оспорюваних договорів ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» через наявність відносин майнового поручительства.

02.03.2020 між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) і АТ «АЛЬФА-БАНК» (Іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки № CLMВ000136/6. За умовами якого Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників ТОВ «Атаман Імпорт» () і ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (), передає Іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно: Домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; Земельна ділянка площею 0,06 гектарів, кадастровий номер :24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.

06.03.2020 між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) і АТ «АЛЬФА-БАНК» (Іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки № CLMВ000359/6. За умовами якого Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників ТОВ «АТАМАН І К» () і ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (), передає Іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно: Домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; Земельна ділянка площею 0,06 гектарів, кадастровий номер :24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.

Отже, ОСОБА_1 бувши майновим поручителем за «Дунайська Імпортна Компанія» за вказаними Договорами іпотеки від 02.03.2020 і 06.03.2020, одночасно й був директором боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт».

4.2. Пов`язаність кінцевого бенефіціарного власника та директора боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 з ТОВ «АТАМАН-ІМПОРТ» (, нова назва - ТОВ «АВЕРІКС»), заборгованість перед яким за оспорюваним Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 у розмірі 2 023 500,00 грн. є предметом Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 до 29.07.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) «АТАМАН-ІМПОРТ», , (нова назва ТОВ «АВЕРІКС»).

Також, ОСОБА_1 до 08.12.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» (), якому належала частка у розмірі 150 000,00 грн., що складала 50 % у статутному капіталі цього товариства. Ця частка була відчужена ним ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Імпорт» від 07.12.2020, а також за Актом прийому передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Фруктус Імпорт» від 08.12.2020.

Окрім того, Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 на момент вчинення оспорюваного правочину був керівником (директором) ТОВ «Фруктус Імпорт» ().

Також, відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області, ОСОБА_1 одночасно отримував дохід у вигляді заробітної плати від боржника - ТОВ «ФРУКТУС ІМПОРТ» (у 2018 - 2021 роках) та від дивідендів від ТОВ «АВЕРІКС» (ТОВ АТАМАН-ІМПОРТ» (у 2018 році).

Отже, ОСОБА_1 до 29.07.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Атаман Імпорт», заборгованість перед яким ТОВ «Фруктус Імпорт», в якому він також був кінцевим бенефіціарним власником до 08.12.2020 і директором до 23.03.2021 (дата постанови суду про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 916/3527/20), за оспорюваним Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 у розмірі 2 023 500,00 грн. була предметом за Договором про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 11.03.2020 № 11/03-20, укладеним між цими товариствами та новим кредитором - ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія», а після того предметом Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

4.3. Відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області бухгалтер Аміріді Микола Тріандафілович у період 2018 - 2020 років отримував заробітну плати одночасно в ТОВ «Фруктус Імпорт» (Боржник) і в ТОВ «Атаман Імпорт», , (нова назва ТОВ «АВЕРІКС») - кредитора заборгованість перед яким є предметом оспорюваного Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

4.4. Наявність ефективного впливу на поведінку боржника (ТОВ «Фруктус Імпорт») з боку кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 , що підтверджується і заявами свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

У заяві свідка від 01.05.2024, поданій в основній справі про банкрутство № 916/3527/20 ОСОБА_1 повідомив суду, зокрема, що 23.02.2018 наказом № 1 був призначений на посаду директора ТОВ «Фруктус Імпорт». Товариство було створено за вказівкою ОСОБА_3 , з яким у нього склались дружно-ділові стосунки. ТОВ «Фруктус Імпорт» мало на меті зайняття підприємницькою діяльністю з використанням соковитискачів.

З моменту мого призначення директором, він, ОСОБА_1 , реально не здійснював самостійне керівництво та управління компанією ТОВ «Фруктус Імпорт». Справжніми управлінцями та власниками ТОВ «Фруктус Імпорт» фактично є інші особи, а саме ОСОБА_3 та інші учасники Товариства. Всі свої дії щодо господарської діяльності ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 погоджував з ОСОБА_3 і лише виконував його розпорядження щодо прийняття будь-якого рішення.

ОСОБА_3 є контролером та власником ТОВ «Дунайська імпортна компанія». Окрім цього, ОСОБА_3 на той час був контролером та фактичним власником і керівником ряду інших компаній, які були створені за його вказівкою для ведення підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «Атаман Імпорт» (директор ОСОБА_10 ), ТОВ «Саусфуд» (директор Оводюк С.В. ), ТОВ «Фрут Тім», ТОВ «Атаман і К» (директор Лось С.І. ), ТОВ «Брокерсько-Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» (директор Рожко М.І. ), ТОВ «Отаман» (директор Семенюк Т.С. ). Зазначені керівники цих перелічених товариств будь-яких самостійних рішень про фінансово-господарську діяльність не приймали, а виконували вказівки ОСОБА_3 , який здійснював загальне закупівлю, поставку, перевезення та продаж товарів, оренду приміщень та складів, давав згоду на прийом на роботу, їх звільнення, встановлював заробітну плату тощо.

Хоча перелічені суб`єкти господарської діяльності мали різні юридичні адреси, всі їх працівники знаходились в одному офісному приміщенні, розташованому на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 .

Більш того, керівник ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» Бандурко О.О. , будучи директором зазначеного підприємства, також як і інші керівники, самостійно фінансово-господарську діяльність не вів, а тільки виконував вказівки ОСОБА_3 .

ТОВ «Фруктус Імпорт» залучало кошти у господарську діяльність шляхом укладення договорів позики, поставки, в переважній більшості між пов`язаними між собою компаніями, фактичним власником і керівником яких був ОСОБА_3 . А також для здійснення господарської діяльності товариством були ввезені соковитискачі професійні ZUMEX SPEED S PLUS SELF, які в подальшому ТОВ «Фруктус Імпорт» використовувались в господарській діяльності.

З моменту його призначення на посаду директора ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 самостійних рішень в процесі підприємницької діяльності не приймав, так як загальне керівництво фірмою і всі рішення щодо господарської діяльності ТОВ «Фруктус Імпорт» приймалися безпосередньо ОСОБА_3 , а він лише виконував його вказівки.

На початку господарської діяльності ТОВ «Фруктус Імпорт», для використання в роботі і економії часу, так як необхідно було підписувати багато документів, за рекомендацією ОСОБА_3 , ОСОБА_1 виготовив факсиміле особистого підпису, яке разом із печаткою ТОВ «Фруктус Імпорт» постійно зберігались в його робочому кабінеті на другому поверсі будівлі АДРЕСА_2 . Про місце зберігання факсиміле свого підпису ОСОБА_1 і печатки ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , як фактичному контролеру і керівнику зазначеного товариства. Доступ до його робочого кабінету, тобто доступ до різного роду документів, до факсиміле його особистого підпису і до печатки підприємства мали ОСОБА_3 та приближені до нього працівники, яким він беззаперечно довіряв та керував їх діями.

ОСОБА_1 також повідомив, що являвся кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Атаман Імпорт», ТОВ «Атаман і К». Але і по цим товариствам всі рішення щодо господарської діяльності приймав саме ОСОБА_3 , так як вони створювалися за його вказівкою і саме він являвся фактичним власником, керівником і контролером цих суб`єктів підприємництва.

Практично вся документація, яка міститься в матеріалах справи про банкрутство, містить лише факсиміле підпису ОСОБА_1 . На початку його призначення, він ще був в курсі подій, які стосувалися ТОВ «Фруктус Імпорт». Але в подальшому виникли певні непорозуміння із фактичним керівником ТОВ «Фруктус Імпорт» ОСОБА_3 .

Не маючи наміру в подальшому приймати участь у діяльності ТОВ «Фруктус Імпорт», ОСОБА_1 просив вивести його із засновників та звільнити з посади директора ТОВ «ФРУКТУС ІМПОРТ», у зв`язку із чим, його частка була передана ОСОБА_2 , а питання призначення нового директора постійно відтерміновувалось. Сам ОСОБА_2 являється знайомим ОСОБА_3 .

У заяві свідка від 16.04.2024, поданій в основній справі про банкрутство № 916/3527/20 ОСОБА_7 повідомив суду, зокрема, що 05.10.2015 Наказом № 1 був призначений на посаду директора ТОВ «Атаман Імпорт».

Товариство було зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_3 , але фактичне місце знаходження офісу було наступне: місто Одеса, Новомиколаївська дорога, буд. 23. Кінцевим бенефіціарним власником був ОСОБА_1 , фактичний бенефіціарний власник та контролер - ОСОБА_3 .

ТОВ «Атаман Імпорт» здійснювало свою підприємницьку діяльність шляхом оптових купівлі та продажу продуктів харчування, переважно фруктів та овочів. На підприємстві працювало більш ніж 10 працівників.

Загальне керівництво ТОВ «Атаман Імпорт» здійснював ОСОБА_3 , який особисто домовлявся про доставку товарів, їх транспортування, зберігання та продаж. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходились у дружніх відносинах між собою.

Крім того, ОСОБА_3 на той час був також власником ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (керівник Бандурко О.О. ), контролером та фактичним керівником інших товариств, які були засновані для здійснення господарської діяльності, а саме: ТОВ «Саусфуд» (керівник Оводюк С.В. ), ТОВ «Фрут Тім» (керівник Соловйов С.В. ), ТОВ «Атаман і К» (керівник Лось С.І. ), ТОВ «Фруктус Імпорт» (керівник ОСОБА_1 ), ТОВ «Брокерсько-Експедиційна компанія «Атаман-Груп» (керівник Рожко М.І. ). Зазначені підприємства мали різні юридичні адреси, однак фактично, разом зі всіма їх працівниками знаходились в одному офісному приміщенні, розташованому по вул. Новомосковська Дорога, 23 в м. Одесі.

Усі перелічені керівники вказаних підприємств не приймали самостійних рішень щодо фінансової та економічної діяльності, та виконували вказівки пана ОСОБА_3 , який здійснював загальне керівництво - виїжджав у відрядження, вів перемовини із клієнтами, погоджував закупівлі, доставки, транспортування та продаж товарів, оренду приміщень та складів, надавав згоду на працевлаштування працівників, звільнення, та розмір заробітної плати та ін. Взагалі, склалася ситуація, що ніхто з керівників заснованих паном ОСОБА_3 товариств, не мав права самостійно приймати будь-які рішення без його відома.

У процесі роботи, для зручності підписання документів та економії часу, ОСОБА_10 зробив факсиміле свого підпису, яке зберігалося разом з печаткою ТОВ «Атаман Імпорт» в столі його робочого кабінету. Зазвичай, факсиміле використовувалось під час підписання договорів, що потребувало підписання великої кількості документів. При цьому, у кожному документі, який він підписував за допомогою факсиміле, обов`язково про це зазначалось, як того і вимагає діюче законодавство.

4.5. Можливість кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 мати вплив на укладання та підписання будь-яких правочинів та листів від імені боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» підтверджується обставинами встановленими ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 у справі № 947/24078/24.

А саме, у цій ухвалі зазначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (), а саме у складському та офісних приміщенням, що знаходяться за наступними географічними координатами (інформація) у період часу з 09.33 год. 03.09.2024 по 00.44 год. 04.09.2024 проведено обшук на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2024, за результатами проведення якого виявлено та вилучено технічні засоби, грошові кошти, отримані від реалізації товарів, печатки ряду пов`язаних суб`єктів господарської діяльності, первинні документи фінансово - господарської діяльності та чорнові записи, які попередньо оглянуто та визнано речовими доказами, зокрема:

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія» , відтиски якої проставлені на 1 арк. (пункт 1);

- печатка ТОВ «Атаман Імпорт» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт72);

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія № 5» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 73);

- печатка ТОВ «Дунайська імпортна компанія» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 76);

- печатка ТОВ «Фруктус Імпорт» - 1 шт, відтиски якої нанесено на 1 арк. (пункт 78);

- факсиміле невідомої особи (пункти 79, 80, 81, 126 - 137).

Отже, вказаною ухвалою слідчого судді встановлено обставини перебування у ТОВ «Дунайська імпортна компанія» () печаток боржника ТОВ «Фруктус Імпорт» () та ТОВ «Атаман Імпорт» (), що свідчить про те, що ці компанії тісно пов`язані між собою.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою, п`ятою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частинами першою, третьою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 42 КУзПБ, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Відповідно до частини 2 статті 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Наслідки визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою та другою статті 42 КУзПБ, визначені частиною 3 зазначеної статті, згідно з якою сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Положення наведеної статті КУзПБ кореспондуються з однією з основоположних засад цивільного законодавства - добросовісністю, зокрема, закріпленою в пункті 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Суд на підставі частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки викладені у пунктах 110, 111, 112, 113, 114, 116, 118 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 24.11.2021 № 905/2030/19(905/2445/19), згідно із якими, щодо фраудаторного правочину як зловживання правом, то намір заподіяти зло є неодмінним і єдиним надійним критерієм шикани (зловживання правом).

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.

Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі; контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи); щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може.

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17)).

Як вже зазначалось Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 укладений у «підозрілий період для визнання правочинів недійсним», тобто протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 42 КУзПБ).

Оспорюваний Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 укладений юридичними особами ТОВ «Фруктус Імпорт» і ТОВ «Атаман Імпорт» (нова назва ТОВ «АВЕРІКС») пов`язаними між собою. Зокрема через ОСОБА_1 , який бувши майновим поручителем за ТОВ «ДІК» за Договорами іпотеки від 02.03.2020 і 06.03.2020, а також був й директором ТОВ «Фруктус Імпорт».

Окрім того, ОСОБА_1 до 29.07.2020 був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Атаман Імпорт», заборгованість перед яким ТОВ «Фруктус Імпорт» за оспорюваним Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 12.11.2018 № 12/11-18 у розмірі 2 023 500,00 грн. була предметом за Договором про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 11.03.2020 № 11/03-20, укладеним між цими товариствами та новим кредитором - ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія», а після того предметом Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20.

При цьому, відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області, ОСОБА_1 одночасно отримував дохід у вигляді заробітної плати від боржника - ТОВ «ФРУКТУС ІМПОРТ» та від дивідендів від ТОВ «АВЕРІКС» (ТОВ АТАМАН-ІМПОРТ»).

Крім того, пов`язаність сторін оспорюваного договору підтверджується фактом наявності спільного співробітника. А саме, відповідно до відомостей наданих ГУ ДПС у Одеській області бухгалтер Аміріді Микола Тріандафілович отримував заробітну плати одночасно в ТОВ «Фруктус Імпорт» (Боржник) і в ТОВ «Атаман Імпорт», , (нова назва ТОВ «АВЕРІКС»).

Також наявна пов`язаність між ТОВ «Атаман Імпорт» і ТОВ «Фруктус Імпорт» через особу, яка не мала формалізованих зав`язків із юридичною особою-боржником однак мала змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника в господарських відносинах. А саме, ОСОБА_3 , який є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) і керівником ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» (), тобто юридичної особи, яка є стороною Договору від 11.03.2020 № 11/03-20 про відступлення права вимоги та заміну кредитора і Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20, останніх правочинів у ланцюгу угод, що мали на меті виведення ліквідних активів боржника.

Наявність ефективного впливу на поведінку боржника (ТОВ «Фруктус Імпорт») з боку кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 підтверджується заявами свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

А можливість кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_3 укладати та підписувати будь-які правочини та листи від імені боржника - ТОВ «Фруктус Імпорт» підтверджується обставинами встановленими ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 у справі № 947/24078/24. Відповідно до змісту якої, за місцем знаходження ТОВ «Дунайська імпортна компанія» () перебували печатки боржника ТОВ «Фруктус Імпорт» () та ТОВ «Атаман Імпорт» (). Вказана обставина також свідчить про те, що ці компанії тісно пов`язані між собою і їх фактичне та ефективне управління здійснюється власником компанії ТОВ «ДІК» ОСОБА_3 .

Суд погоджується з доводом Позивача, про те, що оспорюваний Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 є основоположним у ланцюгу разом з Договором від 11.03.2020 № 11/03-20 про відступлення права вимоги та заміну кредитора і Договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.12.2020 № 0112-20, які слід оцінювати у сукупності, послідовне укладення яких мало своїм призначенням формування заінтересованими (пов`язаними) особами кредиторських вимог з метою маскування безоплатного виведення ліквідних активів боржника раніше поставлених за Договором поставки від 01.09.2018 № 0109/18, які були оплачені лише частково. Внаслідок чого, заборгованість у розмірі 2 023 500,00 грн., яка має штучний характер, адже створена боржником перед «підставним» кредитором, була використана для зменшення розміру грошових коштів (активів), що належали до сплати ТОВ «Фруктус Імпорт» від ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

З огляду на наведені обставини щодо моменту укладення (у «підозрілий період»), ознак пов`язаності з контрагентом, з якими боржник вчинив оспорюваний правочин, безпідставне зменшення ціни та повної оплати товару за іншим договором (поставки) між сторонами за рахунок штучної заборгованості за позикою, Договір позики від 12.11.2018 № 12/11-18 фактично був укладений для виведення майна (грошей) ТОВ «Фруктус Імпорт» з метою незадоволення вимог кредиторів.

Отже, боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним, а виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами стало неможливим.

А відтак, наявні підстави для визнання Договору позики від 12.11.2018 № 12/11-18 недійсним відповідно до норм статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, пункту 6 частини першої статті 3, частини третьої статті 13, частин першої, п`ятої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову сума судового збору покладається на відповідача.

Керуючись, пунктом 6 частини першої статті 3, частиною першою статті 11, частиною третьою статті 13, частиною першою статті 202, частинами першою, п`ятою статті 203, статтею 204 частиною першою статті 215, пунктом 1 частини першої статті 512, частиною першою статті 513, частиною першою статті 514, частинами першою, третьою статті 626, частиною першою статті 627, частиною першою статті 628, статтею 1046 Цивільного кодексу України, статтями 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 221, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Договір позики № 12/11-18 від 12 листопада 2018 року укладений між Приватним підприємством «Атаман Імпорт» (ТОВ «Аверікс») правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" (68094, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ) ((Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" (68094, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ) (ПОЗИЧАЛЬНИК).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" (68094, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" (65031, м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, буд. 33, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21 липня 2025 р.

Суддя Ю.А. Шаратов