ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 Справа № 917/761/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Борисфен 44", вул.Конституції, 44, м. Горішні Плавні, Кременчуцький р-н, Полтавська область, 39803

Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Миру, 24, м.Горішні Плавні, Кременчуцький р-н, Полтавська область, 39803

про:

- визнання припиненими трудових відносин і відносин представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 03 лютого 2025 року у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України;

- зобов`язання державного реєстратора сектору державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області чи будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ОСББ "Борисфен 44" та особу, яка має право вчиняти дії від імені ОСББ "Борисфен 44", у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

Секретар судового засідання Сілаєва О.Ф.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

ОСОБА_1 просить суд визнати припиненими трудові відносини і відносини представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 03 лютого 2025 року у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України та зобов`язати державного реєстратора сектору державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області чи будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ОСББ "Борисфен 44" та особу, яка має право вчиняти дії від імені ОСББ "Борисфен 44", у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами розгляду заяви голови правління ОСОБА_1 про звільнення його за власним бажанням з посади голови правління ОСББ "Борисфен 44" рішення загальними зборами співвласників прийнято не було у зв`язку з недостатністю голосів співвласників, чим порушено права позивача.

Правовими підставами позову вказано ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст. 1, 9, 25, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», положення розділу ІІІ Статуту ОСББ "Борисфен 44".

Також Позивач покликається на Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2004 від 07.07.2004, № 8-рп/2008 від 16.10.2007 та № 2-рп/2008 від 29.01.2008, висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 448/362/22, постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19, від 24.12.2019 у справі №758/1861/18.

Крім того, Позивач наводить орієнтовний розмір судових витрат: 6 056,00 грн судовий збір, 20 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Як докази обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях (а.с. 6-43): ордер на надання правничої допомоги серії ВІ № 1294990 від 04.04.2025, відповідь на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно ОСББ "Борисфен 44", чинна редакція статуту ОСББ "Борисфен 44", протокол № 1 загальних зборів ОСББ "Борисфен 44" від 03.03.2023, додаток № 1 до протоколу № 1 загальних зборів ОСББ "Борисфен 44" від 03.03.2023, виписка з ЄДР № 82 від 10.03.2023, наказ № 4 від 10.03.2023 голови правління ОСББ "Борисфен 44", штатний розпис ОСББ "Борисфен 44", затверджений 30.11.2023, договір купівлі-продажу квартири від 20.01.2024 р. реєстр. № 225, заява ОСОБА_1 від 20.01.2025 р. про звільнення за власним бажанням з посади голови правління ОСББ "Борисфен 44", протокол № 2 засідання правління ОСББ "Борисфен 44" від 27.01.2025, протокол № 3 загальних зборів співвласників ОСББ "Борисфен 44" від 13.02.2025, лист Мінюсту України № 44324/8.4.3/32-24 від 21.03.2024, рішення Горішньоплавнівської міськради восьмого скликання від 16.02.2021, додаток 11 до рішення Горішньоплавнівської міськради восьмого скликання від 16.02.2021, додаток 11.1 до рішення Горішньоплавнівської міськради восьмого скликання від 16.02.2021.

Інші заяви по суті пору не надходили.

2. Процесуальні дії суду.

14.04.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Борисфен 44" та Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання припиненими трудових відносин і відносин представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 03 лютого 2025 року у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України та зобов`язання державного реєстратора сектору державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області чи будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ОСББ "Борисфен 44" та особу, яка має право вчиняти дії від імені ОСББ "Борисфен 44", у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 року справу № 917/761/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 21.04.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 20.05.2025 року на 10:00, встановив сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Представник Позивача надав суду за вх № 6574 від 19.05.2025 заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Відповідач 2 - Виконавчий комітет Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області - надав суду за вх № 6654 від 20.05.2025 заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Судове засідання, призначене на 20.05.2025 року, не відбулося в зв`язку з перебуванням судді Ківшик О.В. на лікарняному.

Суд ухвалою від 27.05.2025 продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив наступну дату підготовчого засідання на 26.06.2025 на 11:30.

Представник Позивача надав суду за вх № 8494 від 25.06.2025 заяву про проведення судового засідання за його відсутності та повідомив про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 26.06.2025 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 ГПК України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.07.2025 року на 10:00.

Щодо ненадання відповідачами відзивів на позову суд зазначає таке.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позов у визначені у відповідності до положень ГПК України строк та порядок не скористалися, проте не були позбавлені можливості цього зробити: ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цій справі від 21.04.2025 року отримана ОСББ "Борисфен 44" 25.04.2025 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 52), Виконкомом Горішньоплавненської міської ради Кременчуцького району - 21.04.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного лиса в електронний кабінет (а.с. 50), отримання решти ухвал суду у цій справі відповідачами також підтверджується матеріалами справи.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2018 № 925/125/14, від 02.06.2020 у справі № 910/17792/17.

Крім того, відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень".

Викладене в сукупності свідчить про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце проведення судових засідань та покладені на них судом обов`язки, обізнаність останніх про дане судове провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачі представництво у судове засідання не забезпечили, були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті.

За приписами ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 24.07.2025 представник Позивача на задоволенні позовних вимог наполягав.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи

У судовому засіданні 24.07.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та оголосив орієнтовний час проголошення рішення.

У судовому засіданні 24.07.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Борисфен 44» (надалі - ОСББ «Борисфен 44») від 03 березня 2023 року, оформленим протоколом № 1, ОСОБА_1 був обраний у члени Правління та Головою Правління ОСББ «Борисфен 44» з 06 березня 2023 року.

Дана обставина підтверджується копією означеного протоколу (а.с. 15-17)

На підставі зазначеного рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Борисфен 44» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09 березня 2023 року були внесені відомості про Позивача як керівника юридичної особи ОСББ «Борисфен 44» та особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені ОСББ «Борисфен 44» без довіреності, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.03.2023 № 82 (а.с. 21).

Згідно із наказом № 4 від 10 березня 2023 року Позивач приступив до виконання обов`язків Голови Правління ОСББ «Борисфен 44» з 10.03.2023 (а.с. 22).

Як стверджує Позивач, після видання наказу він приступив до виконання обов`язків голови правління ОСББ «Борисфен 44», за що отримував заробітну плату.

20.01.2024 між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Продавець передав у власність за плату (продав) Покупцю квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56.6. кв.м., житловою площею - 28,0 кв.м., а Покупець прийняв у власність за плату (купив) у Продавця цю квартиру і сплатив за неї відповідно до умов цього Договору (а.с. 24-25).

20.01.2024 ОСОБА_1 подав правлінню ОСББ «Борисфен 44» заяву від 20.01.2025 р., в якій прохав звільнити його з посади голови правління ОСББ «Борисфен 44» за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України (а.с. 26).

Рішенням правління ОСББ «Борисфен 44», оформленим протоколом № 2 від 27 січня 2025 року, вирішено передати заяву голови правління ОСОБА_1 від 20 січня 2025 року про звільнення за власним бажанням на вирішення загальним зборам ОСББ «Борисфен 44» та скликати загальні збори співвласників ОСББ «Борисфен 44», до порядку денного яких включити, зокрема, питання про звільнення голови правління ОСББ ОСББ «Борисфен 44», обрання члена правління замість вибувшого, обрання голови правління (а.с. 27-28).

11-13 лютого 2025 року відбулися загальні збори співвласників ОСББ «Борисфен 44», скликані правлінням згідно із вищезазначеним рішенням, оформленим протоколом № 2 від 27 січня 2025 року.

На порядок денний означених зборів були винесені такі питання:

1. Звільнення голови правління ОСББ «Борисфен 44».

2. Припинення повноважень члена правління ОСББ «Борисфен 44» у зв`язку з відчуженням належної останньому на прав власності квартири у будинку по АДРЕСА_3 .

3. Обрання члена правління ОСББ «Борисфен 44» замість вибувшого.

4. Обрання голови правління та заступника голови правління ОСББ «Борисфен 44».

5. Визначення особи, уповноваженої представляти ОСББ «Борисфен 44» при державній реєстрації змін до відомостей про ОСББ «Борисфен 44», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у секторі державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

З протоколу № 2 від 27.01.2025 загальних зорів співвласників ОСББ «Борисфен 44» (а.с. 29-31) вбачається таке: загальна кількість співвласників ОСББ «Борисфен 44» складає 84 особи, загальна площа квартир та нежитлових приміщень 3 777, 2 кв.м; на зборах присутні 5 учасників, в тому числі Позивач, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 210,5 кв.м.; у письмовому опитуванні ніхто із співвласників ОСББ «Борисфен 44» участі не узяв.

За результатами розгляду заяви голови правління ОСОБА_1 про звільнення його за власним бажанням з посади голови правління ОСББ «Борисфен 44» рішення загальними зборами співвласників прийнято не було у зв`язку з недостатністю голосів співвласників.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ОСББ «Борисфен 44» є Позивач ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач стверджує, що після спливу 14 календарних днів після подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням (строк попередження роботодавця про звільнення за власним бажанням) він не виконує посадові обов`язки голови правління ОСББ «Борисфен 44», йому не нараховується і ним не отримується заробітна плата. Трудові відносини між позивачем і ОСББ «Борисфен 44» фактично припинені.

Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки суду за наслідками вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Рішенням Конституційного Суду № 9-зп від 25.12.1997 визначено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №448/362/22 наведено правовий висновок про те, що спір за вимогою директора про визнання припиненими його трудових відносин із товариством на підставі статті 38 КЗпП України не є трудовим та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Ч. 2 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Отже, за своєю організаційно-правовою формою ОСББ "Борисфен 44" відноситься до непідприємницького товариства, відповідно на працівників такого товариства поширюється положення ч. 3 ст. 99 ЦК.

Згідно з ч. 3 ст. 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Зміст положень ч. 3 ст. 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Тобто, підставою для розірвання договору згідно наведеної норми Кодексу законів про працю України є рішення власника в особі його вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників.

Системний аналіз положень п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та ч. 3 ст. 99 ЦК України дає підстави для висновку, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 99 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2, 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання.

Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами (ч. 17-19 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ статуту ОСББ «Борисфен 44» до виключної компетенції загальних зборів членів ОСББ належить: обрання членів правління об`єднання, обрання голови правління об`єднання.

Виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається загальними зборами із числа співвласників об`єднання або з числа інших будь-яких сторонніх осіб, які не є співвласниками об`єднання. Правління підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом (п. 12 Розділу ІІІ статуту ОСББ «Борисфен 44»).

Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. Члени правління об`єднання обираються строком на 3 (три) роки у кількості 5 (п`ять) осіб. Загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів. У разі відчуження членом правління всіх належних йому в будинку квартир та/або нежитлових приміщень, а також у разі смерті члена правління, визнання його померлим, безвісно відсутнім або недієздатним повноваження такого члена правління припиняються (п. 13 Розділу ІІІ статуту ОСББ п. 12 Розділу ІІІ статуту ОСББ «Борисфен 44» ).

До компетенції правління відповідно до пункту 14 Розділу ІІІ статуту ОСББ «Борисфен 44» належить: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.

Згідно п. 16 Розділу ІІІ статуту ОСББ «Борисфен 44» загальні збори обирають з числа членів правління голову правління та його заступника. Головою правління або заступником голови правління об`єднання може бути співвласник або будь-яка інша стороння особа, яка не є співвласником об`єднання. На виконання своїх повноважень голова правління: веде засідання правління, якщо правління не доручило ведення засідання іншому члену правління; забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління; діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління; розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису фінансових документів об`єднання; наймає на роботу в об`єднання працівників та звільняє їх, застосовує до них заходи заохочення та накладає стягнення, видає обов`язкові для працівників об`єднання накази у сфері трудових правовідносин; за рішенням правління видає довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам; відкриває та закриває рахунки об`єднання у банківських установах та інших фінансових установах, підписує банківські та інші фінансові документи; відповідно до рішень правління здійснює інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання. У разі відсутності голови правління його обов`язки виконує заступник.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач ОСОБА_1 був головою правління ОСББ «Борисфен 44» з 06.03.2023, 20.01.2025 року подав правлінню ОСББ «Борисфен 44» заяву про звільнення з посади голови правління за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Суд також враховує приписи ч. 1 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно яких об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках), та припинення права власності Позивача на квартиру у зв`язку з її продажем згідно Договору купівлі-продажу від 20.01.2024.

Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розумінні статей 77-79 ГПК України на підтвердження прийняття уповноваженим органом ОСББ «Борисфен 44» рішення про звільнення Позивача з посади голови правління.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007, від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначено, що у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду з вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічної позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 (провадження № 61-18255св19).

Так, питання щодо звільнення голови правління належить до компетенції загальних зборів учасників та вирішується тільки за їх рішенням, тому Позивач, як голова правління товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з цієї посади .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

За умовами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.

Суд зазначає, що припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

За приписами ч. 2 ст. 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин з Відповідачем ОСББ «Борисфен 44», у даному випадку права позивача підтягаються захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що не вирішення заяви Позивача про звільнення від виконання ним обов`язків голови правління ОСББ «Борисфен 44» є порушенням прав Позивача щодо вільного вибору праці, тому наявні достатні підстави для задоволення позову в частині визнання припиненими трудових відносин і відносин представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 13 лютого 2025 року (дати проведення загальних зборів учасників ОСББ) у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Щодо другої позовної вимоги ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19).

Отже суд має встановити належність особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, чи є така особа належним позивачем у справі (наявність права на позов у матеріальному розумінні), чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановлення факту порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, які передбачені законодавством, і чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову (такий висновок викладений у п. 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/3146/17).

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

У постанові від 24.12.2019 по справі №758/1861/18 Верховний Суд зазначив, що суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.

Також в постанові від 17.03.2021 у справі №761/40378/18 Верховний Суд зробив висновок, що позовна вимога до відділу державної реєстрації про зобов`язання внести зміни до відомостей з ЄДР шляхом виключення відомостей про керівника ТОВ не може бути звернена до органу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (державного реєстратора такого органу), який зобов`язаний виконати рішення суду щодо припинення трудових відносин керівника юридичної особи з такою особою незалежно від того, чи був цей орган (реєстратор) залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Таким чином, рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання ним законної сили, є підставою для здійснення уповноваженим державним органом (державним реєстратором) відповідних реєстраційних дій, передбачених зазначеним вище законом, а суд не вправі втручатися в діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.

Крім того, суд зазначає, що за змістом ч. 4 ст.17 Закону України ««Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» виключення про Позивача відомостей як керівника та підписанта ОСББ «Борисфен 44» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можливе лише після набрання законної сили цим рішенням, надання відповідних документів державному реєстратору та сплати адміністративного збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання державного реєстратора сектору державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Горішньоплавнинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області чи будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ОСББ "Борисфен 44" та особу, яка має право вчиняти дії від імені ОСББ "Борисфен 44", у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позовна вимога задоволенню не підлягає як передчасна, оскільки судовому захисту підлягає вже порушене право, а права Позивача державним реєстратором на день ухвалення цього рішення порушені не були.

Суд зазначає, що друга частина позовних вимог фактично спрямована Позивачем, крім Відповідача 2, до невизначеного кола осіб (будь-якого іншого державного реєстратора), що є неприпустимим з огляду на процесуальний інститут належності відповідача.

При цьому суд звертає увагу на те, що у разі необґрунтованої відмови відповідного державного органу у вчиненні реєстраційних дій на підставі рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання ним законної сили, Позивач не позбавлений права звернутися до суду у передбаченому законом порядку.

Посилання Позивача на дотримання ним встановленого ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду з цим позовом суд оцінює критично, оскільки зазначена норма регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, в той час як спір у цій справі має характер корпоративного за наведеним вище мотивуванням.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.13 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що позовні вимоги підтверджуються поданими доказами та матеріалами справи частково, Відповідачами не спростовані, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позовних вимог до ОСББ "Борисфен 44" про визнання припиненими трудових відносин і відносин представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 13 лютого 2025 року у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України. В інші частині позову слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову Позивачем сплачено до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в загальному розмірі 6 065,00 грн, про що свідчить відповідна виписка (а.с. 45).

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України враховуючи часткове задоволення позову сплачений Позивачем судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: на Позивача в розмірі 3 028,00 грн та на Відповідача 1 в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Борисфен 44" задовольнити частково.

2. Визнати припиненими трудові відносини і відносини представництва між ОСОБА_1 , як головою правління, та ОСББ "Борисфен 44" з 13 лютого 2025 року у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Борисфен 44" (вул.Конституції, 44, м. Горішні Плавні, Кременчуцький р-н, Полтавська область, 39803, ідентифікаційний код юридичної особи 22537120) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення суду підписане 24.07.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик