ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/586/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Худенко А.А.

за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ», м. Виноградів Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів», м. Виноградів Закарпатської області

про стягнення 632 000 грн,

представники:

від позивача без виклику

від відповідача без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІМ» звернулось з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів», м. Виноградів Закарпатської області про стягнення 632 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.05.2025 відкрито провадження у справі №907/586/25, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачу, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву.

Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач просить задовольнити позов в повному обсязі, покликаючись на неналежне виконання відповідачем Договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги №01/03/22 від 01.03.2022, №01/07/22 від 01.07.2022, №25/07/22 від 25.07.2022.

Означене позивач мотивує тим, що ним за вказаними Договорами перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 632 000 грн, однак відповідачем такі не повернуті.

Позиція відповідача

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 27.05.2025 про відкриття провадження у справі №907/586/25 була доставлена до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, одним із судових рішень є ухвала.

Відтак, у розумінні вищевказаних положень процесуального законодавства, ухвали суду є судовим рішенням, а тому, відповідно до пп. 17.1. п. 17 Перехідних положень ГПК України та ч. 10 ст. 242 ГПК України, надсилається у паперовій формі відповідачеві.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Між тим, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Водночас суд у даному контексті також враховує практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 встановлено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно із правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2023 у справі №904/272/22, Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи в суді та мав достатньо часу і можливості надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Між Товариством з обмеженою відповідальні «Виноградівський завод залізобетонних виробів» як позичальником (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІМ», як кредитором (позивач) укладено 01.03.2022 Договір №01/03/22 про надання безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір №01/03/22), за змістом якого кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу, шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок або у касу позичальника, який в свою чергу зобов`язується повернути її за визначеними даним договором умовами (п. 1.1. Договору №01/03/22).

Відповідно до п. 2.1. Договору №01/03/22, сума безвідсоткової фінансової допомоги за цим Договором складає 250 000 грн.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору №01/03/22 визначено, що кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання даного Договору. Фінансова допомога повертається шляхом перерахунку коштів з розрахункового рахунку або видачі з каси підприємства позичальника.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і дійсний до моменту його остаточного виконання (п. 4.1. Договору №01/03/22).

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальні «Виноградівський завод залізобетонних виробів» як позичальником (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІМ», як кредитором (позивач) укладено 01.07.2022 Договір №01/07/22 про надання безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір №01/07/22), за змістом якого кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу, шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок або у касу позичальника, який в свою чергу зобов`язується повернути її за визначеними даним договором умовами (п. 1.1. Договору №01/07/22).

Відповідно до п. 2.1. Договору №01/07/22, сума безвідсоткової фінансової допомоги за цим Договором складає 352 000 грн.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору №01/07/22 визначено, що кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання даного Договору. Фінансова допомога повертається шляхом перерахунку коштів з розрахункового рахунку або видачі з каси підприємства позичальника.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і дійсний до моменту його остаточного виконання (п. 4.1. Договору №01/07/22).

Також, 25.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальні «Виноградівський завод залізобетонних виробів» як позичальником (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІМ», як кредитором (позивач) укладено Договір №25/07/22 про надання безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір №25/07/22), за змістом якого кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу, шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок або у касу позичальника, який в свою чергу зобов`язується повернути її за визначеними даним договором умовами (п. 1.1. Договору №25/07/22).

Відповідно до п. 2.1. Договору №25/07/22, сума безвідсоткової фінансової допомоги за цим Договором складає 30 000 грн.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору №25/07/22 визначено, що кредитор зобов`язується надати безвідсоткову фінансову допомогу протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання даного Договору. Фінансова допомога повертається шляхом перерахунку коштів з розрахункового рахунку або видачі з каси підприємства позичальника.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і дійсний до моменту його остаточного виконання (п. 4.1. Договору №25/07/22).

За означеними Договорами, ТОВ «Дім» перерахувало на визначений в Договорах рахунок відповідача ТОВ «Виноградівський завод залізобетонних виробів» грошові кошти на загальну суму 632 000 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями, а саме: №279 від 07.03.2022 на суму 160 000 грн; №324 від 23.05.2022 на суму 20 000 грн; №373 від 21.06.2022 на суму 30 000 грн; №379 від 05.07.2022 на суму 40 000 грн; №400 від 13.07.2022 на суму 100 000 грн; №402 від 18.07.2022 на суму 100 000 грн; №404 від 19.07.2022 на суму 100 000 грн; №406 від 20.07.2022 на суму 52 000 грн; №411 від 27.07.2022 на суму 30 000 грн.

Означені кошти відповідачем позивачу не повертались, внаслідок чого останнім 13.03.2025 скеровано на адресу ТОВ «Виноградівський завод залізобетонних виробів» вимоги з проханням повернути грошові кошти надані за Договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги №01/03/22 від 01.03.2022, №01/07/22 від 01.07.2022 та №25/07/22 від 25.07.2022, однак такі вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення 632 000 грн в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своїм змістом Договори про надання безвідсоткової фінансової допомоги №01/03/22 від 01.03.2022, №01/07/22 від 01.07.2022 та №25/07/22 від 25.07.2022, за своєю суттю є поворотною фінансовою допомогою.

У ПК України конкретизовано, що поворотною фінансовою допомогою є сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (п. 14.1.257 ПК України).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду у справі №826/12608/15 від 06.04.2021.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За своєю суттю поворотну фінансову допомогу вважають позикою, а правовою підставою для її надання є договір позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, позикодавцем було надано позичальнику позику у сумі 632 000 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями, а саме: №279 від 07.03.2022 на суму 160 000 грн; №324 від 23.05.2022 на суму 20 000 грн; №373 від 21.06.2022 на суму 30 000 грн; №379 від 05.07.2022 на суму 40 000 грн; №400 від 13.07.2022 на суму 100 000 грн; №402 від 18.07.2022 на суму 100 000 грн; №404 від 19.07.2022 на суму 100 000 грн; №406 від 20.07.2022 на суму 52 000 грн; №411 від 27.07.2022 на суму 30 000 грн.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За означеними договорами встановлено, що фінансова допомога повертається шляхом перерахунку коштів з розрахункового рахунку або видачі з каси підприємства позичальника (п. 3.2. Договору №01/03/22, п. 3.2. Договору №01/07/22, п. 3.2. Договору №25/07/22).

Отже, оскільки вказаними Договорами не встановлений строк повернення грошових коштів, такі мають бути повернені позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це.

Як вже зазначалось вище, позивач скеровував на адресу позичальника ряд вимог.

Факт надіслання таких підтверджується долученими до матеріалі позовної заяви копіями опису вкладення у цінний лист, накладними «Укрпошти» а також фіскальними чеками.

Так Вимога б/н від 13.03.2025 про повернення грошових коштів у розмірі 250 000 грн за Договором №01/03/22 була надіслана відповідачу 13.03.2025, що підтверджується долученим до матеріалів справи описом вкладення в цінний лист б/н від 13.03.2025, накладною №825 від 13.03.2025, а також фіскальним чеком №ILLALAJgR4s від 13.03.2025.

З долученого до матеріалів позовної заяви трекінгу поштового відправлення №825, означена Вимога вручена одержувачу 20.03.2025.

Вимога б/н від 13.03.2025 про повернення грошових коштів у розмірі 352 000 грн за Договором №01/07/22 була надіслана відповідачу 13.03.2025, що підтверджується долученим до матеріалів справи описом вкладення в цінний лист б/н від 13.03.2025, накладною №817 від 13.03.2025, а також фіскальним чеком №RyYSbqyf5RM від 13.03.2025.

З долученого до матеріалів позовної заяви трекінгу поштового відправлення №817, означена Вимога вручена одержувачу 20.03.2025.

Вимога б/н від 13.03.2025 про повернення грошових коштів у розмірі 30 000 грн за Договором №25/07/22 була надіслана відповідачу 13.03.2025, що підтверджується долученим до матеріалів справи описом вкладення в цінний лист б/н від 13.03.2025, накладною №809 від 13.03.2025, а також фіскальним чеком №qbQ28V5p5y0 від 13.03.2025.

З долученого до матеріалів позовної заяви трекінгу поштового відправлення №809, означена Вимога вручена одержувачу 20.03.2025.

Відповідно до ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу позики та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного та повного повернення позики, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми наданої позики в розмірі 632 000 грн.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами саме позивач має довести наявність відповідного права, за захистом якого він звернувся до суду, та, відповідно, порушення такого права відповідачем внаслідок невиконання свого зобов`язання

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на споживача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 9480 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264-265 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів», вул. Лейзмана, будинок 17, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ», вул. Івана Франка, будинок 127, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300 () суму 632 000 грн (Шістсот тридцять дві тисячі гривень) заборгованості, а також суму 9480 грн (Дев`ять тисяч чотириста вісімдесят гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2025

Суддя А.А. Худенко