ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" липня 2025 р. Справа № 911/926/22

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон»

до 1. Приватного підприємства «Корона-Сервіс+»

2. ОСОБА_2

про стягнення 5 641 499, 14 грн

установив:

Господарський суд Київської області, у складі судді Мальованої Л.Я., рішенням від 07.12.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» задоволено повністю, вирішено стягнути:

солідарно з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» 4 057 959, 03 грн боргу та 1 583 540, 11 грн 70 % річних;

з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» 42 311, 25 грн судового збору та 22 500, 00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу;

з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» 42 311, 25 грн судового збору та 22 500, 00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

06.06.2023, на виконання рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/926/22, видано відповідні накази.

21.07.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 (далі скаржник) надіслала скаргу на рішення та дії приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича (далі приватний виконавець / Мельниченко К.П.), відповідно до змісту прохальної частини якої просить суд:

поновити строк на оскарження гр. ОСОБА_1 постанови ВП № 70621803 від 03.12.2024 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К.П., в частині накладання арешту на право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 322208300:02:009:0013, площею 6,7007 га, яка розташована на території Олізарівської сільської ради Вишгородського (колишнього Іванківського) району Київської області та визнати причини пропуску поважними;

визнати протиправним дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К.П. щодо винесення постанови від 03.12.2024 ВП № 70621803 про арешт майна боржника Приватного підприємства «Корона-Сервіс+», в частині земельної ділянки: кадастровий номер 322208300:02:009:0013, площею 6,7007 га, яка розташована на території Олізарівської сільської ради Вишгородського (колишнього Іванківського) району Київської області (пункт 6 постанови про арешт майна боржника від 03.12.2024 ВП № 70621803), номер запису про інше речове право: 46982057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

скасувати постанову від 03.12.2024 ВП № 70621803 про арешт майна боржника Приватного підприємства «Корона-Сервіс+», в частині земельної ділянки: кадастровий номер 322208300:02:009:0013, площею 6,7007 га, яка розташована на території Олізарівської сільської ради Вишгородського (колишнього Іванківського) району Київської області (пункт 6 постанови про арешт майна боржника від 03.12.2024 ВП № 70621803), номер запису про інше речове право: 46982057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що є одноособовим власником земельної ділянки з кадастровим номером 322208300:02:009:0013 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НРЕ № 838165 від 15.02.2022. Вказана земельна ділянка передана у тимчасове платне користування Приватному підприємству «Корона-Сервіс+» на підставі договору оренди землі від 15.02.2022, укладеного між гр. ОСОБА_1 та зазначеним підприємством.

В розрізі наведених обставин скаржник вказує, що арешт, накладений приватним виконавцем виконавчого органу міста Києва Мельниченком К.П. на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 322208300:02:009:0013, є таким, що порушує її права як особи, яка не є стороною у виконавчому провадженні № 70621803, але є власником відповідного майна.

У зв`язку з викладеним скаржник просить суд скасувати арешт як такий, що незаконно обмежує її права як власника майна.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 21.07.2025, означену скаргу передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Суд, дослідивши подану скаргу на предмет відповідності вимогам процесуального законодавства, вважає за необхідне зазначити таке.

Приписами ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державних / приватних виконавців.

Відповідно до приписів ст. 3391 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

З аналізу викладених норм убачається, що правом на подання скарги до господарського суду на дії або бездіяльність приватного чи державного виконавця наділені сторони виконавчого провадження, і такий контроль здійснюється тим судом, який ухвалив відповідне судове рішення у якості суду першої інстанції.

Водночас за змістом положень ст. 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) випливає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже з аналізу вказаних норм випливає, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за ч. 1 ст. 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч. 1 ст. 74 якого, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже за змістом положень Закону України «Про виконавче провадження», право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного або приватного виконавця у процесі виконання судового рішення мають не лише сторони виконавчого провадження, а й інші учасники та особи, чиї права або інтереси порушено такими діями.

Оскільки Господарським процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 287 КАС України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Такий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З матеріалів справи № 911/926/22 випливає, що за результатами її розгляду судом ухвалено рішення від 07.12.2022, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, виконання якого, відповідно до ст. 327 ГПК України, здійснюється на підставі наказів, виданих судом 06.06.2023.

Так згідно із наказами Господарського суду Київської області від 06.06.2023 № 911/926/22 стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон», а боржниками Приватне підприємство «Корона-Сервіс+» та ОСОБА_2 .

Натомість, зі скаргою до господарського суду звернулася ОСОБА_1 , яка не є стороною виконавчого провадження.

Відтак, з огляду на викладене, враховуючи приписи Закону України «Про виконавче провадження», а також господарського та адміністративного судочинства, скаржник ОСОБА_1 , яка оскаржує рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К.П. в межах виконавчого провадження № 70621803, не є стороною виконавчого провадження за виконавчими документами, виданими Господарським судом Київської області в межах розгляду справи № 911/926/22, а тому ОСОБА_1 не наділена правом оскарження рішень та дій приватного виконавця Мельниченка К.П. щодо накладення арешту на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 322208300:02:009:0013, площею 6,7007 га, яка розташована на території Олізарівської сільської ради Вишгородського (колишнього Іванківського) району Київської області в передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку в межах судової справи № 911/926/22.

Отже, подана ОСОБА_1 скарга на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К.П. у межах виконавчого провадження № 70621803 не підпадає під юрисдикцію господарських судів, а має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить прямої норми, яка б регулювала питання відмови у прийнятті до розгляду скарги на дії приватного виконавця у випадку, коли така скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд застосовує за аналогією положення п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Враховуючи наведене, суд на підставі ч. 1 ст. 175 ГПК України відмовляє ОСОБА_1 у прийнятті до розгляду скарги на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича у справі № 911/926/22.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича у справі № 911/926/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена окремо від рішення суду згідно із ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко