РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2025Справа № 910/8560/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/8560/24

За позовом Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Акціонерного товариства "РВС Банк"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер"

про стягнення 599346,08 грн

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" (далі - позивач, Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Акціонерного товариства "РВС Банк" (далі - відповідач, Банк) про стягнення 599346,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як гарант виконання зобов`язання за договором підряду №0311-23-01Е, не виконав своїх зобов`язань з виплати суми гарантії за банківською гарантією №3486-23Г від 17.11.2023, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 586499,10 грн, інфляційні втрати у розмірі 7655,02 грн та три проценти річних у розмірі 5191,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8560/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено до участі в справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" (далі - третя особа, ТОВ «БТК «Лідер»), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

22.08.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від Акціонерного товариства «РВС Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову з підстав того, що позивачем разом з вимогою №1.27.002.001.-4708-24 про виплату гарантійної суми за банківською гарантією №3486-23Г від 21.11.2023 не було надано документів, які належним чином підтверджували повноваження його представника (підписанта), а саме, у виданій на ім`я Палія Максима Орестовича довіреності №191023-2 від 19.10.2023 не було вказано повноважень щодо підписання вимог за гарантією повернення авансового платежу. Відповідач зауважує на тому, що строк дії договору підряду сплив 31.01.2024, а зобов`язання за договором є припиненими. Додатково відповідач у відзиві зазначив, що після отримання 23.02.2024 вимоги №1.27.002.001.-4708-24 повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «ЛІДЕР» та отримав у відповідь лист про виконання третьою особою зобов`язання за відповідним договором про надання послуг з поточного ремонту, проте Акціонерне товариство «Укрпошта» втратило інтерес та відмовляється від прийняття належного його виконання. Також відповідач наголошує, що АТ «РВС БАНК» не отримував повторну вимогу від Акціонерного товариства «РВС Банк», а тому не може вважатись таким, що прострочив зобов`язання за гарантією.

Також 22.08.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Акціонерним товариством «РВС Банк» було подане клопотання про витребування доказів у Акціонерного товариства «Укрпошта», а саме оригінал електронного доказу на носії їх створення - договір підряду №031123-01Е без дати, укладений між Акціонерним товариством «Укрпошта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «ЛІДЕР». Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивачем до матеріалів справи було долучено договір підряду №031123-01Е без дати, що є електронною копією, і достовірність його неможливо встановити без дослідження оригіналів документів, оскільки надана копія не містить візуального підпису сторін представників, не дає змогу з`ясувати дату укладення договору, а відповідно дати виконання зобов`язань, а також неможливо визначити повноваження представників сторін відповідного договору.

26.08.2024 до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач на спростування доводів Банку зазначив, що відповідно до змісту довіреності, доданої до вимоги, повірений був уповноважений на підписання вимог з питання стягнення платежів за гарантіями забезпечення виконання договорів. Крім того позивач зауважив, що належним доказом виконання робіт за спірним договором підряду, відповідно до його умов, є акт приймання виконаних будівельних робіт без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, оскільки відповідний акт приймання виконаних будівельних робіт не був скерований позивачу та не наданий до суду, як доказ, тому на переконання Товариства безпідставними та необґрунтованими є доводи відповідача про існуючі обставини належного виконання зобов`язання та втрати інтересу до приймання наданих послуг з боку Акціонерного товариства «Укрпошта».

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" не скористалось своїм правом на подання письмових пояснень щодо заявленого позову, будь яких заяв чи клопотань до суду не скерував.

Водночас суд зауважує, що частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом була встановлена відсутність електронного кабінету в Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" шляхом перевірки в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, з метою повідомлення третьої особи про розгляд справи судом та про його право подати письмові пояснення, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.08.2024 скеровувалась судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 547) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02222, м. Київ, вул. Сабурова, буд. 1, оф. 230.

Втім, ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Поміж цим, враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову кореспонденцію за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

При цьому, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесені зміни до ряду статей Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Отже, з 18.10.2023, ТОВ «БТК «Лідер» відповідно до приписів частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвали суду про відкриття провадження у справі від 19.08.2024, а отже отримання ухвал Господарського суду міста Києва, зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі третьої особи.

Враховуючи наведене, оскільки третьою особою не повідомлено суду про зміну місцезнаходження, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням терміну зберігання» вважається днем вручення третій особі ухвали суду.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Приписами статті 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Оскільки клопотання про витребування доказів було подане 22.08.2024 разом із відзивом на позов, суд дійшов висновку що Банком були дотримані процесуальні строки на подання такого клопотання.

Відповідно до приписів статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідачем не представлено суду доказів вжиття ним заходів для отримання оригіналу електронного доказу - договору підряду №031123-01Е без дати, укладеного між Акціонерним товариством «Укрпошта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «ЛІДЕР» та, відповідно, не вказані причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до частини 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд зазначає, що спірний договір підряду №031123-01Е був укладений за результатами проведеної процедури публічної закупівлі UA-2023-09-13-014651-a та у всесвітній мережі «Інтернет» на відповідному веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» за посиланням https://prozorro.gov.ua/uk/contract/UA-2023-09-13-014651-a-b1 міститься інформація про укладений договір підряду №031123-01Е та наявність кваліфікованого електронного підпису. За таких обставин суд не вбачає підстав витребування оригіналу договору підряду №031123-01Е на носії його створення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеної процедури публічної закупівлі UA-2023-09-13-014651-a, 08.11.2023 між Акціонерним товариством "Укрпошта", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер", як підрядником, було укладено договір підряду № 031123-01Е (далі - договір підряду), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати роботи "Реконструкція виробничих приміщень та влаштування рампи будівлі ДОПП (далі - роботи) за адресою: 03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2" (далі - об`єкт) відповідно до затвердженої проектної документації (далі - проектна документація) в строк, обумовлений договором, використовуючи власні матеріали та обладнання, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи на умовах цього договору. Склад та обсяги робіт визначаються у проектній документації, яка є частиною робочого проекту, затвердженого замовником. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у разі внесення змін до проектної документації у порядку, визначеному у п.53 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 (далі - загальні умови) з урахуванням законодавства України у сфері публічних закупівель. Роботи, що є предметом даного договору, визначені за кодом ДК 021:2015 - 45450000-6 інші завершальні будівельні роботи (п.п.1.1, 1.2, 1.3).

Пунктами 2.1, 2.2 даного договору визначено, що строки виконання робіт, зокрема, початок та закінчення робіт, визначені у додатку 1 до цього договору (календарний графік виконання робіт), який є його невід`ємною частиною. Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 8.1 договору (з урахуванням зобов`язання пункту 12.4.7 договору), і зобов`язаний виконати роботи не пізніше 70 календарних днів з дати початку виконання підрядником робіт.

Календарним графіком виконання робіт (додаток №1 до договору) сторонами погоджено найменування та терміни виконання робіт, а саме: загальнобудівельних робіт, вентиляції, металоконструкцій, електротехнічних рішень, початок - з моменту виконання пункту 2.2 підрядник розпочинає виконання робіт протягом 5 робочих днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 8.1 договору підряду (з урахуванням зобов`язання пункту 12.4.7 договору), закінчення - не пізніше 70 календарних днів з дати початку виконання підрядником робіт.

Підрядник зобов`язаний уточнювати Календарний графік виконання робіт у випадках якщо відставання виконання робіт від Календарного графіку буде становити більше 5 робочих днів. Одночасно із уточненням Календарного графіку виконання робіт Підрядник, якщо порушення строків виконання Робіт виникло з його вини, за вимогою Замовника розробляє заходи з усунення відставання робіт (пункт 2.5 договору підряду).

Відповідно до пункту 3.1 договору підряду ціна договору визначена кошторисною документацією (додаток №2 до договору), яка є невід`ємною частиною договору та складає 1954997,00 грн з ПДВ.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.6, 4.7 договору підряду якість робіт, що виконуються, повинна відповідати умовам проектної документації на об`єкт та відповідати державним нормам, технічним умовам та загальним умовам, державним стандартам України, іншим нормативним актам у сфері будівництва, які пред`являються до робіт цього типу, а також умовам цього договору. Підрядник зобов`язується надавати копії документів, що підтверджують якість матеріалів, що використовуються при виконанні робіт (висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікат якості/відповідності (якщо матеріали підлягають сертифікації), паспорти на обладнання, устаткування, тощо). Підрядник забезпечує необхідну якість робіт, здає їх в обумовлені строки замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження та дефекти, допущені з його вини протягом гарантійного строку. З метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник організовує здійснення технічного нагляду (у тому числі із залученням інженерів-консультантів за потреби) та авторського нагляду за виконанням робіт протягом усього періоду їх виконання у порядку, встановленому законодавством України. Контроль за якістю робіт, матеріалів, устаткування здійснюється замовником згідно з нормативними вимогами та положеннями загальних умов. Підрядник забезпечує роботи матеріальними ресурсами та відповідає за їх якість і відповідність вимогам, установленим нормативними документами та проектною документацією.

Відповідно до пунктів 5.3, 5.4 договору підряду підрядник щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, надає Замовнику інформацію, визначену в пункті 5.4 цього Договору. Замовник має право запросити необхідну для нього інформацію позачергово. Підрядник зобов`язаний у визначеному цим Договором порядку інформувати Замовника про: хід виконання Робіт, у тому числі про відхилення від Календарного графіку їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо); забезпечення виконання Робіт матеріальними ресурсами; залучення до виконання Робіт робочої сили та субпідрядників; результати здійснення контролю за якістю виконуваних Робіт, матеріальних ресурсів.

Підрядник, який забезпечує постачання матеріальних ресурсів для виконання робіт, у разі виявлення невідповідності таких ресурсів встановленим вимогам зобов`язаний негайно провести їх заміну. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, замовником не приймаються та до акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 підрядником не включаються (пункт 6.8, 6.9 договору підряду).

Згідно з пунктом 7.1 договору підряду роботи виконуються підрядником і приймаються замовником згідно з календарним графіком виконання робіт (додаток 1) та відповідно до умов цього договору. Про закінчення робіт підрядник письмово повідомляє замовника.

Відповідно до пункту 7.9 договору підряду після закінчення виконання робіт та їх приймання замовником підрядник підписує та надає на підпис замовнику у спосіб, визначений договором, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 з фактичною вартістю робіт, визначеною за результатами їх приймання замовником. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на виконавця.

Підрядник зобов`язаний, зокрема, забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором, відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток 1 до цього договору), забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору та будівельним нормам і правилам (пункти 12.4, 12.4.1, 12.4.3 договору підряду).

Пунктом 8.1 договору підряду передбачено, що підрядник протягом 3 (трьох) робочих днів після надання Замовником заявки про готовність об`єкта для виконання Робіт, виставляє Замовнику рахунок на попередню оплату (аванс). Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30 % (тридцяти відсотків) загальної вартості Робіт, визначеної пунктом 3.1 цього договору, на підставі рахунку підрядника, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання такого рахунку, але не раніше надання підрядником банківської гарантії повернення авансового платежу, складеної за примірною формою, яка наведена в Додатку №3 цього договору. Обставинами, що зумовлюють право замовника за договором звернутись до банка - гаранта з вимогою про сплату суми банківської гарантії повернення авансового платежу є невиконання/несвоєчасне виконання підрядником свого зобов`язання щодо виконання робіт.

Підрядник до надання Замовнику рахунку на попередню оплату (аванс) має надати Замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання договору безвідкличну банківську гарантію повернення авансового платежу на суму, еквівалентну сумі попередньої оплати (авансу), з терміном дії, що перевищує строк дії договору не менш ніж на один місяць. У разі, якщо підрядник не передав замовнику оригінал рахунку на авансовий платіж або не надав відповідну банківську гарантію в строк, зазначений вище, термін оплати продовжується на відповідну кількість робочих днів затримки (пункт 8.2 договору підряду).

Згідно з пунктом 8.2.2, 8.3 договору підряду банківська гарантія повернення авансового платежу повертається підряднику після своєчасного виконання ним зобов`язань щодо виконання Робіт. У разі невиконання підрядником договірних зобов`язань протягом зазначеного у пункті 2.1 цього договору строку, отримані суми попередньої оплати (авансу) або повертаються підрядником замовнику на рахунки, що будуть повідомлені підряднику замовником, або отримуються замовником за банківською гарантією повернення авансового платежу.

Відповідно до пункту 17.1 договору даний договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє по 31 січня 2024 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами. Датою укладення договору є дата його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за умови використання). Припинення дії договору чи його розірвання не звільняє будь-яку із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за договором.

У забезпечення виконання зобов`язання з повернення авансового платежу Акціонерним товариством "РВС БАНК", як гарантом, 17.11.2023 видано банківську гарантію № 3486-23Г, за якою гарант безумовно зобов`язується протягом п?яти робочих днів після одержання паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена)) та/або електронного SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на його SWIFT, що містить твердження про те, що принципал не здійснив/несвоєчасно здійснив виконання робіт, виплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов. Ця гарантія набирає чинності з дати видачі та діє включно до: 01.03.2024 року з урахуванням вимог визначених пунктом 8.2 договору.

Основна угода: договір № 0311023-01Е від 08.11.2023 на суму 1 954 997,00 грн, який укладено між бенефіціаром - АТ "Укрпошта" та принципалом - Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЛІДЕР".

Повна (максимальна) сума банківської гарантії та валюта: 586 499,01 грн, цифровий код валюти - 980, відповідно до умов пункту 8.1 договору.

21.11.2023 позивачем сплачено ТОВ «БТК «Лідер» попередню оплату за договором на суму 586 499,10 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8619641 від 21.11.2023.

27.11.2023 позивачем та третьою особою складений та підписаний акт передачі будівельного майданчика підряднику.

ТОВ «БТК «Лідер» 07.02.2024 звернувся до позивача з листом № 07.02.24-1, в якому просило Акціонерне товариство «Укрпошта» погодити внесення змін до проектно-кошторисної документації, продовжити строк виконання робіт за договором підряду до 01.03.2024 та укласти окремий договір на додаткові роботи без застосування електронної системи закупівель з цим самим підрядником на підставі пункту 11 Особливостей.

12.02.2024 провідним інженером з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд Харченко Р.С. складений акт огляду будівельно-монтажних робіт по об`єкту будівництва "Реконструкція виробничих приміщень та влаштування рампи будівлі Дирекції оброблення та перевезення пошти за адресою: 03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2", які виконані з недоліками.

За змістом цього акту, під час огляду будівельно-монтажних робіт щодо влаштування металоконструкцій попередньо-згаданого об`єкту будівництва було виявлено:

- роботи виконані без проектно-технологічної документації;

- виконавча та інша виробнича документація (журнали робіт, виконавчі креслення, виконавчі геодезичні схеми фактичного положення конструкцій, акти на закриття прихованих робіт, проміжного прийняття відповідальних конструкцій, акти випробування конструкцій і документи, які підтверджують якісні характеристики використаних матеріалів, виробів, конструкцій під час будівництва тощо), яка повинна була вестись під час будівництва, а по завершенню будівництва мала передаватися експлуатуючій організації, відсутня;

- документи, які повинні надаватися під час прийняття готових металевих конструкцій відсутні;

- роботи виконані з відхиленнями від рішень проектної документації 010623-34/41 KM ТОВ "УГБН Девелопмент", зокрема, у вузлах спирання стойок металоконструкцій, а саме: між основою та стійками металоконструкцій присутні щілини, сміття, тощо..., які не передбачені попередньо згаданою проектною документацією;

- акт на закриття прихованих робіт, щодо підготовки місць спирання та закріплення сталевих конструкцій на фундаменти, стіни та опори, включаючи геодезичну перевірку відповідності їх фактичного положення проектному (в плані й по висоті) зі складанням виконавчої схеми відсутній;

- документи про контроль якості зварних з`єднань відсутні.

У висновках, рішеннях та рекомендаціях, що містяться у цьому акті вказано, що попередньо згадані роботи виконані з порушенням вимог будівельних норм і правил та іншого чинного законодавства України, зокрема, ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", ДСТУ Б В.2.6-200:2014 конструкції металеві будівельні, вимоги до монтажу, Закону України "Про будівельні норми", ст.877 Цивільного кодексу України, згідно якої підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт; оглянуті будівельно-монтажні роботи щодо влаштування металоконструкцій не відповідають установленим вимогам прийняття; виявлені відхилення від проектних рішень та встановлені недоліки/порушення законодавства України, під час огляду будівельно-монтажних робіт по об`єкту будівництва "Реконструкція виробничих приміщень та влаштування рампи будівлі Дирекції оброблення та перевезення пошти за адресою: 03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2" необхідно усунути у суворій відповідності до стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та законодавства України; згідно порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903, в разі відмови підрядника усунути попередньо згадані відхилення, інженер буде змушений звернутися до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Згідно акту обстеження будівельних робіт за проектом "Реконструкція виробничих приміщень та влаштування рампи будівлі Дирекції оброблення та перевезення пошти за адресою: 03035, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2" за договором підряду № 031123-01Е від 08.11.2023 (аукціон UA-2023-09-13-014651-a) від 12.02.2024, який складений комісією за участі представників позивача та інженера з технічного нагляду, підрядником орієнтовно виконані роботи на 17,63%.

Листом від 20.02.2024 №1.27.002.001-4512-24 у відповідь на звернення третьої особи Акціонерне товариство «Укрпошта» повідомив ТОВ «БТК «Лідер» про відсутність підстав для внесення змін до проектно-кошторисної документації до договору, укладення договору на додаткові роботи, а також для продовження строку виконання робіт та попередив про відмову позивача від виконання робіт підрядником з 18.03.2024.

21.02.2024 Акціонерне товариство «Укрпошта» звернулось до Акціонерного товариства «РВС Банк» із вимогами № 1.27.002.001.-4706-24 про сплату гарантійного платежу за гарантією виконання зобов`язань за банківською гарантією № 2851-23Г від 02.11.2023 та вимогою № 1.27.002.001.-4708-24 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією (повернення авансового платежу) № 3486-23Г від 17.11.2023.

Листом № 771/24-БТ від 01.03.2024 Акціонерне товариство «РВС Банк» відмовило позивачу у виконанні вимоги № 1.27.002.001.-4706-24 про сплату гарантійного платежу за гарантією виконання зобов`язань за банківською гарантією № 2851-23Г від 02.11.2023 через відсутність правових підстав для сплати грошових коштів за гарантією через припинення терміну дії договору підряду №031123-01Е від 08.11.2023.

Оскільки Акціонерне товариство «РВС Банк» ухилилось від виконання обов`язку гаранта за банківською гарантією № 3486-23Г від 17.11.2023 щодо виплати грошової суми у розмірі 586 499,10 грн, Акціонерне товариство «Укрпошта» звернулось до суду з вимогами про стягнення гарантійного платежу. Крім суми гарантійного платежу позивачем розраховано та заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних в розмірі 5 191,96 грн за період з 02.03.2024 по 17.06.2024, 7 655,02 грн інфляційних втрат за період березень-травень 2024 року, як наслідок прострочення виконання зобов`язання з перерахування гарантійного платежу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Частина 2 статті 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як встановлено судом, на виконання умов договору підряду № 031123-01Е від 08.11.2023 в частині повернення авансового платежу, Акціонерним товариством «РВС Банк» було видано банківську гарантію № 3486-23Г від 17.11.2023 повернення авансового платежу по договору.

Згідно зі статтею 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Суд зазначає, що гарантія може забезпечувати як грошове так і не грошове зобов`язання боржника, оскільки законом не встановлено будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого способу забезпечення в залежності від правової природи основного зобов`язання.

При цьому, відповідальність гаранта перед кредитором носить виключно грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов`язання гарант повинен лише сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії, а не виконати забезпечене зобов`язання в натурі (передати товар, виконати роботи, надати послуги, тощо).

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Крім загальних норм цивільного законодавства, що регулюють питання банківської гарантії, такий вид забезпечення виконання зобов`язань також регулюється Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 639 (далі - Положення №639)

Так, відповідно до Положення № 639: принципал - особа, за заявою якої надається гарантія (пункт 2 розділу І). Для отримання гарантії принципал подає до банку-гаранта заяву про надання гарантії (пункт 1 глави 1 розділу II Положення №639).

Стаття 563 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (стаття 564 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Враховуючи приписи статей 560, 563, 565 Цивільного кодексу України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

При вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 910/5206/20, від 18.06.2021 у справі 910/16898/19, від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, від 27.11.2019 у справі № 910/20306/17, від 31.03.2021 у справі № 910/17942/19.

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством "Укрпошта", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер", як підрядником, був укладений договір підряду № 031123-01Е від 08.11.2023.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

На виконання умов договору підряду Акціонерним товариством «Укрпошта» був здійснений авансовий платіж у розмірі 586 499,10 грн на підставі платіжного інструкції №8619641 від 21.11.2023.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 Цивільного кодексу України).

Статтею 875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі укладеного між позивачем та третьою особою договору підряду, ТОВ «БТК «Лідер» зобов`язаний був виконати обумовлені цим правочином роботи протягом 70 календарних днів з дати початку виконання підрядником робіт, яка у свою чергу визначається протягом 5 робочих днів з дати здійснення попередньої оплати. Оскільки попередня оплата (аванс) була внесена 21.11.2023, дата початку робіт визначається не пізніше 27.11.2023 та відповідно кінцевий строк виконання робіт за договором підряду припадає на 05.02.2024, з урахуванням приписів частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України (семидесятий календарний день припадає на 04.02.2024, який є неділею).

Однак, погоджені цим правочином роботи ТОВ «БТК «Лідер» не виконані та позивачу не передані, а обсяг виконаних відповідачем робіт, згідно складеного позивачем акту, склав 17,63%. Вказані обставини сторонами у межах розгляду даної справи не спростовані, доказів протилежного суду не представлено, з огляду на що доводи Акціонерного товариства «РВС Банк» у відзиві на позов про виконання ТОВ «БТК «Лідер» зобов`язань за договором підряду є необґрунтованими.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що факт невиконання ТОВ «БТК «Лідер» прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду № 031123-01Е від 08.11.2023 був також встановлений Господарським судом міста Києва у межах розгляду справи № 910/8566/24. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/8466/24 набрало законної сили 07.01.2025.

За приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги доведений факт невиконання ТОВ «БТК «Лідер» прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду № 031123-01Е від 08.11.2023, суд дійшов висновку про правомірність реалізації Акціонерним товариством «Укрпошта» свого права на звернення до відповідача з вимогою про сплату суми за банківською гарантією № 3486-23Г, передбаченого пунктом 8.1 договору підряду.

З представленої до суду копії вимоги Акціонерного товариства «Укрпошта» від 21.02.2024 № 1.27.002.001.-4708-24 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією (повернення авансового платежу) № 3486-23Г від 17.11.2023 вбачається, що вимога підписана Максимом Палієм на підставі довіреності № 190123-09/Р-2 від 19.10.2023, виданої генеральним директором Акціонерного товариства «Укрпошта» Ігорем Смілянським, зі строком дії по 01.12.2024

Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

З представленої до суду копії довіреності № 190123-09/Р-2 від 19.10.2023 вбачається, що на підставі вказаної довіреності Палія Максима уповноважено діяти від імені Акціонерного товариства «Укрпошта», зокрема, підписувати вимоги, в тому числі, в банківські та/або фінансові установи, з питань стягнення гарантійних платежів за гарантіями забезпечення виконання договорів та/або тендерних пропозицій, зокрема: вимоги про сплату гарантійних платежів за гарантіями забезпечення виконання договорів та/або тендерних пропозицій, вимоги про сплату неустойки, збитків, тощо.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що довіреністю №191023-08/Р-2 від 19.10.2023 Палія Максима було уповноважено діяти від імені Акціонерного товариства "УКРПОШТА" на підписання вимоги від 21.02.2024 № 1.27.002.001.-4708-24 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією (повернення авансового платежу) № 3486-23Г від 17.11.2023, про що міститься пряма вказівка у довіреності.

При цьому суд відзначає, що вимога від 21.02.2024 № 1.27.002.001.-4708-24 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією (повернення авансового платежу) № 3486-23Г від 17.11.2023 скерована на адресу Акціонерного товариства «РВС Банк» у межах строку дії банківської гарантії, тобто до 01.03.2024.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Керуючись приписами статті 530 Цивільного кодексу України, беручи до уваги умови банківської гарантії №3486-23Г від 17.11.2023 та факт надіслання позивачем вимоги від 21.02.2024, суд дійшов висновку, що обов`язок Акціонерного товариства «РВС БАНК» з виплати гарантійного платежу є таким, що настав 01.03.2024.

Матеріали справи не містять доказів перерахування Акціонерним товариством «РВС Банк» гарантійного платежу в розмірі 586499,10 грн на користь позивача. Належні докази протилежного сторонами суду не представлені.

Беручи до уваги, що Акціонерним товариством «Укрпошта» належними та допустимими доказами доведений факт невиконання ТОВ «БТК «Лідер» прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду № 031123-01Е від 08.11.2023, факт правомірності та своєчасності пред`явлення вимоги про виплату гарантійного платежу, факт належного оформлення вимоги в частині повноважень підписанта, суд дійшов висновку про наявність підстав стягнення з Акціонерного товариства «РВС Банк» гарантійного платежу в розмірі 586499,10 грн.

Водночас, суд відзначає, що відсутність у матеріалах справи копії письмової відмови у виконанні вимоги № 1.27.002.001.-4708-24, оформленої листом від 01.03.2024 №772/24-БТ, жодним чином не нівелює факт невиконання вказаної вимоги з боку Акціонерного товариства «РВС Банк». Доказів протилежного сторонами суду не представлено.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 Цивільного кодексу України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати Акціонерним товариством «РВС Банк» гарантійного платежу в розмірі 586 499,10 грн у строк по 01.03.2024, суд дійшов висновку про початок періоду прострочення виконання вказаного зобов`язання з 02.03.2024.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, оскільки відповідач не здійснив виплату за банківською гарантією у встановленому порядку та строки, Акціонерним товариством «Укрпошта» розраховано та заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних в розмірі 5191,96 грн за період з 02.03.2024 по 17.06.2024 та 7655,02 грн інфляційних втрат за період березень-травень 2024 року.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та процентів річних за відповідний період, суд дійшов висновку, що про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №916/2620/20, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.11.2019 у справі №902/761/18 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошено, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 року у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 року у справі №924/266/18.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 року зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Беручи до уваги вказане вище, суд дійшов висновку про помилковість тверджень Акціонерного товариства «РВС Банк» в частині припинення дії основного зобов`язання в зв`язку з припиненням терміну дії договору підряду, викладених у відзиві на позовну заяву.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що абзацом другим пункту 17.1 договору підряду передбачено, що припинення дії договору чи його розірвання не звільняє будь-яку із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за договором.

Крім того, судом було встановлено, що, з урахуванням календарного плану, роботи за спірним договором підряду мали бути виконані у строк по 05.02.2024, тобто пізніше кінцевої дати дії договору підряду.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, ТОВ «БТК «Лідер» зобов`язання за спірним договором в обумовлений договором підряду строк - по 05.02.2024 не виконані, а закінчення строку дії договору підряду не свідчить про його виконання. Суд звертає увагу, що зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18.

До того ж відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, поза розумним сумнівом на момент звернення позивача з вимогою до Акціонерного товариства «РВС Банк» про стягнення гарантійного платежу відсутні підстави стверджувати про припинення зобов`язання за договором підряду.

При цьому посилання Акціонерного товариства «РВС Банк» на приписи статей 615, 651, 653 Цивільного кодексу України без надання відповідних доказів до суду є безпідставними, оскільки в межах розгляду цієї справи не було встановлено обставин односторонньої відмови від договору підряду з боку позивача та розірвання спірного договору підряду з ініціативи будь-якої зі сторін чи у судовому порядку.

Посилання ж Акціонерного товариства «РВС Банк» на відсутність в його діях факту прострочення виконання зобов`язання за банківською гарантією, оскільки позивач не скористався правом скерування повторної вимоги, є безпідставними. Так, за умовами банківської гарантії № 3486-23Г від 17.11.2023 Акціонерне товариство «РВС Банк» безумовно зобов`язався протягом п?яти робочих днів після одержання паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара виплатити повну суму банківської гарантії. Оскільки скерована вимога позивача від 21.02.2024 за висновками суду оформлена належним чином, підстави скерування повторної вимоги відсутні.

Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України"). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази, вимоги та заперечення учасників справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укрпошта» в заявленому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 1 та 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Укрпошта» до Акціонерного товариства «РВС Банк» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" про стягнення 599 346,08 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ідентифікаційний код 39849797) на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22, ідентифікаційний код 21560045) гарантійний платіж у розмірі 586499 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн 10 коп., 3% річних у розмірі 5191 (п`ять тисяч сто дев`яносто одна) грн 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 7655 (сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 02 коп. та судовий збір у розмірі 8990 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 19 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписано 18.07.2025.

Суддя Т.В. Васильченко