ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2283/25

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-СИСТЕМА" (09150, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фурси, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1А) про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову про стягнення заборгованості,

особа, яка може отримати статус відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІЙНИКОВА СЛОБОДА» (09137, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Олійникова Слобода, вул. Центральна, буд. 1),

Без виклику представників учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-СИСТЕМА" до пред`явлення позову звернулось до Господарського суду Київської області із заявою б/н від 15.07.2025 р. (вх. № 6570 від 16.07.2025 р.) про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на будь-яких рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІЙНИКОВА СЛОБОДА» (), в межах суми майбутніх позовних вимог у розмірі 51376,08 грн.

Як слідує із заяви, в якості підстави для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти майбутнього відповідача позивач вказує на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання охоронних послуг № 20250201-OLS від 01.02.2025 р. в частині оплати наданих позивачем послуг з фізичної охорони об`єкта, що призвело до утворення заборгованості.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

Водночас, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 р. у справі № 910/20479/17, від 11.09.2018 р. у справі № 922/1605/18,від 21.01.2019 р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 р. у справі № 904/1417/19 та ін.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 р. у справі № 914/2072/20.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доведення наявності таких обставин покладається на заявника.

Як слідує із заяви, необхідність застосування заходів забезпечення позову ТОВ "ЕКО-СИСТЕМА" у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача позивач обґрунтовує порушенням ТОВ «ОЛІЙНИКОВА СЛОБОДА» зобов`язань за договором про надання охоронних послуг з оплати послуг з фізичної охорони об`єкту та зазначає про те, що заявнику стало відомо про можливі недобросовісні дії боржника, спрямовані на ухилення від виконання майбутнього судового рішення, а саме - існують побоювання, що боржник може вчиняти дії з відчуження належного йому майна та/або грошових коштів, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, заява не містить ані посилань на те, про які саме недобросовісні дії боржника стало відомо заявникові, ані посилань на обставини щодо намірів чи вчинення дій з відчуження належного йому майна та/або грошових коштів, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Водночас, невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчить про неможливість виконання рішення суду у даній справі в майбутньому, а саме лише припущення заявника про можливість утруднення майбутнього виконання рішення не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

В той же час, як зазначалося вище, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість існування загрози того, що в разі прийняття рішення судом його виконання буде неможливим, без наведення належного обґрунтування та без підтвердження таких посилань відповідними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.10.2023 р. у справі № 922/1864/23, від 11.01.2024 р. у справі № 916/3599/23 та ін.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність у даному випадку існування обставин, які відповідно до ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України є підставою для задоволення заяви ТОВ "ЕКО-СИСТЕМА" б/н від 15.07.2025 р. (вх. № 6570 від 16.07.2025 р.) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на позивача (заявника).

Керуючись статтями 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СИСТЕМА» б/н від 15.07.2025 р. (вх. № 6570 від 16.07.2025 р.) про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.07.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна