ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 липня 2025 р. Справа № 902/618/24

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Павер Інжинірінг" (вул. Кудрявська, 13-19, м. Київ, 04053; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвінтекс" (вул. Коцюбинського, 62, с.Павлівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22436; )

про банкрутство

за участю :

від ТОВ "Павер Інжинірінг": Мужик Л.І. (в режимі відеоконференцзв`язку)

від ГУ ДПС у Вінницькій області : Манченко В.В., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В проваджені суду перебуває справа № 902/618/24 за заявою ТОВ "Павер Інжинірінг" до ТОВ "Олвінтекс" про банкрутство.

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Постановою суду від 28.05.2025 року боржника визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Забаріна А.Ф..

06.06.2025 року до суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла заява б/н від 05.06.2025 року (вх. № 01-34/6126/25) про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника в розмірі 141 846,00 грн у справі № 902/618/24.

Ухвалою суду від 10.06.2025 року призначено заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 05.06.2025 року (вх. № 01-34/6126/25) про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника у справі № 902/618/24 до розгляду в судовому засіданні на 15.07.2025 року об 11:00 год..

На визначену дату - 15.07.2025 року в судове засідання, яке проведено в режимі відеоконференції, з`явились представники ініціюючого кредитора та ГУ ДПС у Вінницькій області.

Також, судом встановлено, що 27.06.2025 року до суду від арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. через систему "Електронний суд" надійшло повідомлення № 26-06/2025 від 26.06.2025 року про розгляд вимог кредитора у справі № 902/618/24.

Водночас, у вказаному повідомленні ліквідатор боржника просить суд судове засідання, яке призначене на 15.07.2025 об 11:00, провести за його відсутності.

В ході розгляду справи, представник ГУ ДПС у Вінницькій області просив суд визнати заявлені конкурсні кредиторські вимоги до боржника та зазначив, що відповідні вимоги є конкурсними, а не поточними.

Представник ініціюючого кредитора поклався на розсуд суду щодо кредиторської заяви ГУ ДПС у Вінницькій області.

Суд, розглянувши вказану вище кредиторську заяву, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

За змістом заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 05.06.2025 року, станом на 04.06.2025 року до ТОВ "Олвінтекс" існують не заявлені конкурсні кредиторські вимоги у розмірі 141 846,00 грн, які складаються з наступних платежів:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 141 846,00 грн - штрафні санкції.

Відповідна заборгованість із податку на додану вартість підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 27.03.2025 року, № від 27.03.2025 року, актом документальної позапланової виїзної перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року.

Водночас, зі змісту акту документальної позапланової виїзної перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року та податкових повідомлень-рішень, які прийнято за наслідками перевірки, вбачається, що моментом виникнення заявлених кредиторських вимог є 2021 рік по грудень 2023 року, тобто до порушення провадження у справі №902/618/24 про банкрутство ТОВ "Олвінтекс".

На підставі викладеного, Заявник просить суд : визнати конкурсні кредиторські вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ТОВ "Олвінтекс" у розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції; включити відповідні грошові вимоги, а також 6 056,00 грн - судового збору до реєстру вимог кредиторів.

Наведені у заяві обставини підтверджені відповідними письмовими доказами.

Згідно повідомлення арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. № 26-06/2025 від 26.06.2025 року про розгляд вимоги кредитора у справі № 902/618/24, в заяві від 05.06.2025 року Головне управління ДПС у Вінницькій області просить визнати конкурсні кредиторські вимогу ГУ ДПС у Вінницькій області у розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції.

З довідки про суму заборгованості ТОВ "Олвінтекс" станом на 05.06.2025 вбачається, що ТОВ "Олівентекс" має заборгованість зі сплати ПДВ в сумі 141 846,00 грн, дата виникнення боргу - 17.04.2025 року.

При цьому, зазначене податкове зобов`язання виникло у боржника внаслідок порушення податкового законодавства у період з квітня 2022 по листопад 2022 року.

З доданого до заяви розрахунку вбачається, що за квітень 2022 нараховано 1 242,00 грн штрафних санкцій, а за листопад 2022 - 139 584,00 грн.

Разом з цим, підставою для нарахування штрафних санкцій стало порушення ТОВ "Олвінтекс" податкового законодавства до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство та введення відповідного мораторію на підставі положень ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таким умов, на переконання ліквідатора боржника, наявні правові підстави для визнання грошових вимог ГУ ДПС у Вінницькій області в сумі 141 846,00 грн, які відповідно до положень ст.ст. 60, 64 КУзПБ є поточними та належать до шостої черги.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено вище та встановлено cудом, у поданій заяві б/н від 05.06.2025 року, Заявник просить суд визнати конкурсні кредиторські вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ТОВ "Олвінтекс" у розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції.

Натомість, у повідомленні арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. № 26-06/2025 від 26.06.2025 року про розгляд вимоги кредитора у справі № 902/618/24, ліквідатором боржника стверджується, що заявлені грошові вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області в сумі 141 846,00 грн, є поточними.

Отже, розглядаючи вказану кредиторську заяву, суд вважає за необхідне встановити статус заявлених грошових вимог ГУ ДПС у Вінницькій області до Боржника у цій справі.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2024 року у справі № 910/6555/21, визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку (відповідний висновок наведений Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2021 у справі №916/4181/14).

Абзацом 11 частини 1 статті 1 КУзПБ до кредиторів боржника віднесено контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати ЄСВ у межах своїх повноважень, який має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; у разі виникнення вимог податкового органу до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника-платника податків та відсутності їх забезпечення заставою майна боржника, такі вимоги є конкурсними за своєю правовою природою (п. 37 постанови Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 916/177/17).

Виходячи з вимог КУзПБ обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений саме на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у постановах від 07.06.2018 у справі № 904/4592/15, від 21.05.2018 у справі №904/10198/15).

При цьому заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги, адже законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Водночас, покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора кореспондує його праву на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18).

Відтак, саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора (постанови Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21, від 27.02.2024 у справі №902/1406/15).

Натомість обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21, від 27.02.2024 у справі № 902/1406/15).

Водночас, порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України (надалі - ПК України), положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно п. 14.1.39. ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пункт 14.1.156. ст. 14 ПК України визначає, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно долучених до заяви картки особового рахунку платника податків - ТОВ "Олвінтекс" () та розрахунків фінансових санкцій (штрафів) за Боржником - ТОВ "Олвінтекс" рахується податкова заборгованість, а саме :

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 141 846,00 грн - штрафні санкції (донараховані штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік), податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2025 року на суму 140 826,00 грн, податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2025 року на суму 1 020,00 грн).

Разом з цим, в матеріалах справи наявні копії зазначених вище податкових повідомлень-рішень, а також акту документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року, в якому викладені результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Олвінтекс" ().

Слід зазначити, що згідно змісту податкових повідомлень-рішень № від 27.03.2025 року та № від 27.03.2025 року, останні прийняті на підставі акту перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року.

Водночас, у п. 3.1.2 "Податок на додану вартість" та пп. 3.1.2.1 "Податкові зобов`язання" вказаного акту перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року, серед іншого, вказано наступне.

За період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року ТОВ "Олвінтекс" задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 546 809 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року встановлено їх заниження на суму 284 135 грн, в тому числі: за листопад 2022 року на суму 279 167 грн, за квітень 2023 року на суму 4 968 грн.

Зведені дані щодо задекларованих ТОВ "Олвінтекс" за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року наведено в додатку 13 до акта перевірки.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Олвінтекс" 29.11.2022 року з використанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису керівника природній газ у об`ємі 50 000 тис. куб.м., на загальну суму 1 675 002 грн (в тому числі ПДВ 279167 грн) передано ТОВ "Газпостачінвест".

При цьому, підприємством не відображено таку передачу природного газу у складі податкових зобов`язань з ПДВ за листопад 2022 року, не складено та не зареєстровано у ЄРПН відповідну податкову накладну.

Таким чином, внаслідок не відображення у складі податкових зобов`язань з податку на додану вартість господарської операції з передачі природного газу, ТОВ "Олвінтекс" порушено вимоги підпункту "а" пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзацу другого пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-IV (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за листопад 2022 року на суму 279 167 грн.

Крім цього, в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ "Олвінтекс" у періоді, що перевірявся, придбавались товарно-матеріальні цінності, використання та пов`язаність яких з господарською діяльністю підприємства не підтверджено. В ході перевірки встановлено, що ТОВ "Олвінтекс" придбано у ТОВ "Софтком Груп" () ліцензію на право використання комп`ютерної програми LIGA360: Юрист (Тариф Преміум) на загальну суму 29 809 грн, втому числі ПДВ 4 968 грн. ТОВ "Софтком Груп" складено та зареєстровано на адресу ТОВ "Олвінтекс" податкову накладну № 302 від 24.04.2023 року (реєстраційний № від 04.05.2023 року). При цьому, ПДВ з вартості такого придбання в сумі 4 968 грн ТОВ "Олвінтекс" відображено у складі податкового кредиту декларації за квітень 2023 року.

При цьому, ТОВ "Олвінтекс" до перевірки не надано документів, які б підтверджували використання придбаної у ТОВ "Софтком Груп" ліцензії на право використання комп`ютерної програми LIGA360: Юрист (Тариф Преміум) в господарській діяльності підприємства. Крім того, відповідно до наданих до перевірки документів, у періоді, що перевірявся, ТОВ "Олвінтекс" не мав у власності чи користуванні комп`ютерної чи іншої техніки, яка надавала б можливість використання вищезазначеного програмного продукту.

Таким чином, внаслідок описаного вище, ТОВ "Олвінтекс" порушено вимоги пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-IV (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за квітень 2023 року на суму 4 968 грн.

Суд, звертає увагу на те, що згідно матеріалів цієї справи, ухвалою суду від 24.12.2024 року, зокрема, відкрито провадження у справі № 902/618/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвінтекс". Введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвінтекс" () у справі № 902/618/24 на 170 календарних днів, до 12.06.2025 року. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвінтекс" () арбітражного керуючого Забаріна Антона Федоровича.

Водночас, беручи до уваги викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що згідно наявних у справі акту перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року та податкових повідомлень-рішень, які прийнято за наслідками відповідної перевірки, моментом виникнення заявлених Заявником кредиторських вимог в загальному розмірі 141846,00 грн - штрафні санкції, є період 2021 рік по грудень 2023 року, тобто до порушення провадження у справі № 902/618/24 про банкрутство ТОВ "Олвінтекс".

Суд зважає на те, що із податкових повідомлень-рішень № від 27.03.2025 року та № від 27.03.2025 року вбачається те, що відповідні штрафні санкції нараховані на підставі приписів пп. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54, п. 120.1. ст. 120, абз. 1 п. 120-1.2 ст. 120-1, абз. 4 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України.

Так, згідно пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності

Відповідно до пп. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

За змістом п. 58.1. ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема, заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно п. 102.1. ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За змістом п. 120.1. ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1 020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно абз. 1 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Відповідно до абз. 4 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Отже, беручи до уваги те, що акт перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року, який став підставою для застосування штрафів згідно податкових повідомлень-рішень № від 27.03.2025 року та № від 27.03.2025 року в загальному розмірі 141 846,00 грн, охоплював період діяльності ТОВ "Олвінтекс" з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року, та саме за цей період відповідним актом встановлено порушення Боржником описаних у ньому вимог ПК України, а тому підстави для застосування таких санкцій виникли до відкриття провадження у справі № 902/618/24 про банкрутство ТОВ "Олвінтекс" (24.12.2024 року).

Принагідно, суд зазначає, що з огляду на описане вище, визначена у довідці ГУ ДПС у Вінницькій області про суму заборгованості ТОВ "Олвінтекс" станом на 05.06.2025 року (долучена до заяви) дата виникнення заборгованості - 17.04.2025 року, не свідчить про момент виникнення боргу в сумі 141 846,00 грн - штрафні санкції, а лише вказує про момент формалізації відповідної вимоги контролюючого органу.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що зазначена довідка про суму заборгованості Боржника - є документом довільної форми, яка складена безпосередньо Заявником і самостійно не може бути підставою для визначення дати виникнення податкового зобов`язання. Крім того, дата визначена у цій довідці відрізняється від дат, які зазначені в акті перевірки № 4667/02-32-07-13-44063342 від 17.02.2025 року.

Відтак, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені Заявником до визнання кредиторські вимоги до Боржника у розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції, є конкурсними грошовими вимогами.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів щодо оспорювання чи спростування Боржником заявлених Заявником до визнання конкурсних кредиторських вимог.

При цьому, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявлені ГУ ДПС у Вінницькій області кредиторські вимоги до Боржника у розмірі 141 846,00 грн підтверджені належними доказами, а тому є правомірними та підлягають визнанню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до відомостей з офіційного веб-порталу судової влади України, 26.12.2024 року оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі № 902/618/24 про банкрутство ТОВ "Олвінтекс" та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до матеріалів справи, заява ГУ ДПС у Вінницькій області б/н від 05.06.2025 року про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника у справі № 902/618/24, надійшла до суду 06.06.2025 року за вх. № 01-34/6126/25, тобто поза межами визначеного ч.1 ст.45 КУзПБ строку на подання заяв з конкурсними грошовими вимогами до боржника.

Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Також, згідно постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20, Суд дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45-47 КУзПБ - податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань зі сплати податків та зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Слід також зазначити, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №922/5231/21, постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20.

Судом встановлено, що станом момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед ГУ ДПС у Вінницькій області в розмірі 141 846,00 грн не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 05.06.2025 року (вх. № 01-34/6126/25) про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника у справі № 902/618/24 в повному обсязі та визнання конкурсних грошових вимог у розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції (шоста черга задоволення вимог кредиторів), які підтверджені наданими доказами.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 056,00 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (перша черга задоволення вимог кредиторів).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 05.06.2025 року (вх. № 01-34/6126/25) про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника у справі № 902/618/24, повністю.

2. Визнати конкурсні грошові вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028; код ЄДРПОУ ВП 44069150) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвінтекс" (вул. Коцюбинського, 62, с.Павлівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22436; ) в розмірі 141 846,00 грн - штрафні санкції (шоста черга задоволення вимог кредиторів); а також 6 056,00 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (перша черга задоволення вимог кредиторів) у справі № 902/618/24.

3. Арбітражному керуючому (ліквідатору) Забаріну А.Ф. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Олвінтекс" по справі № 902/618/24.

4. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС учасників справи та на електронні адреси: ТОВ "Павер Інжинірінг" - ; представнику ТОВ "Павер Інжинірінг" адвокату Мужику Л.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Олвінтекс" - , ; представнику ТОВ "Олвінтекс" адвокату Рєзніку А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому Забаріну А.Ф. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - .

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.