ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Справа№ 910/10936/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю учасників справи та їх представників:

від ОСОБА_1 : Андрєєв М.А. - за ордером серії ВІ №1166071 від 07.09.2023;

від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 : Федорченко А.М.- за ордером серії АІ №1343704 від 21.08.23, АІ №1343701 від 21.08.23.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 (суддя Івченко А.М., повний текст ухвали складено та підписано - 22.07.2024)

за заявою ОСОБА_4

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 (суддя Івченко А.М., повний текст ухвали складено та підписано - 24.07.2024) визнано кредиторами у справі № 910/10936/23 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_4 :

ОСОБА_5 на суму 131 507,86 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 126 139,86 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_6 на суму 379 847,70 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 374 479,70 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_7 на суму 131 507,86 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 126 139,86 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_8 на суму 176 150,91 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 170 782,91 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_1 на суму 576 856,82 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 571 488,82 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_9 на суму 341 425,43 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 335 396,43 грн - вимоги другої черги;

- ОСОБА_10 на суму 343 872,50 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 338 504,50 грн - вимоги другої черги. Зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_4 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору у розмірі 3 028,00; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 в частині визнання кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_4 :

- ОСОБА_1 на суму 576 856,82 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 571 488,82 грн - вимоги другої черги; постановити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання грошових вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права - ст. ст. 2,13,14,74, 76, 77, 86, 236, 237 ГПК України та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме 15, 16, 635, 657, 215, 220 ЦК України, ст. 7, КУзПБ.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував відсутність первинних документів щодо отримання боржником коштів від зазначених кредиторів.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

03.12.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 05.08.2024 справу № 910/10936/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: Поляков Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Поліщук В.Ю., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 у справі № 910/10936/23 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10936/23 за заявою ОСОБА_4 про неплатоспроможність; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

22.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/10936/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 у справі № 910/10936/23, поміж іншого, у клопотанні ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору відмовлено; апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 залишено без руху; зобов`язано скаржника, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 7 267,20 грн та надсилання копій апеляційної скарги іншим учасникам справи.

08.10.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3838/24 від 16.10.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 08.10.2024 про звільнення у відставку судді ОСОБА_11 , призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10936/23.

У відповідності до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 16.10.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/10936/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді: Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 у справі № 910/10936/23, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024, в частині грошових вимог ОСОБА_1 у справі № 910/10936/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.12.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/958/24 від 03.12.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 19.11.2024 про звільнення у відставку судді ОСОБА_12 , призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10936/23.

Відповідно до витягу протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 03.12.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/10936/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі № 910/10936/23, зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенка О.М.; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 призначено на 05.03.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/728/25 від 04.03.2025 у зв`язку із перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці 05.03.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10936/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 04.03.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/10936/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі № 910/10936/23 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 910/10936/23 оголошено перерву у справі № 910/10936/23 до 14.05.2025 о 14:50.

13.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_4 надійшло повідомлення про неможливість бути присутнім в судовому засіданні 14.05.2025 у зв`язку з перебуванням у відрядженні у іншому місті, при цьому надані відповідні докази.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі № 910/10936/23, серед іншого, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 відкладено на 25.06.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1490/25 від 18.06.2025 у зв`язку із перебуванням судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10936/23.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.06.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/10936/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 у справі № 910/10936/23 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/10936/23 оголошено перерву у справі № 910/10936/23 до 09.07.2025.

Явка представників учасників справи

09.07.2025 у судове засідання з`явилися представники кредиторів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Інші учасники справи у судове засідання 09.07.2025 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників кредиторів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 09.07.2025 представник кредитора ОСОБА_1 надав суду для огляду оригінали документів на підставі яких задоволенні її кредиторські вимоги до боржника.

Також, представник кредитора ОСОБА_1 у судовому засіданні 09.07.2025 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 в оскаржуваній частині - без змін.

Представник кредиторів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовому засіданні 09.07.2025 надав пояснення щодо поданої апеляційної скарги та послався на розсуд суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_4 та призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1815 від 12.07.2017).

08.09.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 прийнято справу до свого провадження; призначено попереднє засідання на 08.05.2024; прийнято до розгляду заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , АО «А.С.-Груп», ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_9 з грошовими вимогами до боржника та призначити їх до розгляду.

За наслідками розгляду вищевказаних заяв, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі в частині визнання кредитором ОСОБА_1 до боржника - ОСОБА_4 оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України »Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

Грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абз. 5 ст. 1 КУзПБ).

Згідно з ч. 3 ст. 45 КУзПБ, зокрема, заява кредитора має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені) та виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування.

Враховуючи наведені вище положення ч. 3 ст. 45 КУзПБ можна зробити висновок про те, що заявник кредиторських вимог сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (такий висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.01.2022 у справі №10/Б-921/1442/2013).

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема ст. ст. 45, 46, 47 КУзПБ.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

ОСОБА_1

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що 14 січня 2020 року між кредитором (далі - Покупець) та боржником (далі - Продавець) було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири (далі - Попередній договір, додаток 1).

Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 30.06.2020 року зобов`язувався передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру №106, секція 1, загальною площею 26,4 кв.м., збудованому на земельній ділянці площею 0,1009 га, кадастровий номер якої :03:006:0021, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 372 000 гривень.

Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця.

Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 30.06.2020 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію досі.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу як протягом одного місяця, так і станом на день подання цієї заяви.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитором нараховано 3 % річних на суму 33 204,82 грн та інфляційні втрати на суму 166 284,00 грн.

Боржником не визнано вимоги на підставі того, що боржник не є зобов`язаним за

Попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу від 14.01.2020.

Проте, згідно статті 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

За ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі- продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відтак, оскільки вказані попередні договори (копія міститься в матеріалах справи) не були нотаріально посвідчені, при цьому стосується купівлі квартири, вони є недісйними відповідно до статті 215 ЦК України.

Отже, обов`язок повернути кошти відповідно до статті 216 ЦК України лягає на особу, яка безпосередньо отримала кошти, незалежно від того, від кого вона діяла.

Так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 безпосередньо отримував грошові кошти від заявника, про що свідчить його підпис на нотаріально непосвідчених договорах, і зворотного ним не доведено належним чином.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 кредитором боржника на суму 576 856,82 грн., з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 571 488,82 грн. - вимоги другої черги.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, правильно визнав грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 576 856,82 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 571 488,82 грн - вимоги другої черги до боржника фізичної особи ОСОБА_4 , оскільки кредиторські вимоги доведені належними доказами.

Таким чином, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 в частині визнання кредитором ОСОБА_1 до боржника до боржника та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 в частині визнання кредитором ОСОБА_1 до боржника підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/10936/23 в частині визнання кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_4 : - ОСОБА_1 на суму 576 856,82 грн, з яких: 5 368,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 571 488,82 грн - вимоги другої черги - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційних скарг розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 910/10936/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 16.07.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко