ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

м. Київ

Cправа № 904/1926/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

учасники справи:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" - Рубан О. Г.;

розпорядник майна - арбітражний керуючий Шевченко В. Є.;

представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" - Сільванович Г.Б.;

уповноважена особа засновників (учасників) боржника - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" (вх. № 2730/2025) та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (вх. № 2729/2025)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025,

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024

касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" - арбітражного керуючого Шевченка В. Є. (вх. № 2668/2025)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025

у справі № 904/1926/23

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду постало питання щодо правомірності залучення до участі у справі уповноваженої особи засновників (учасників) боржника та наявності підстав для визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури

Обставини справи

1. 24.04.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (далі - ТОВ "Боріваж"); визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі - ПрАТ "СК "Інгосстрах"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 10.10.2023; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шевченка В.Є.

2. 03.10.2023 Господарський суд Дніпропетровської області завершив попереднє судове засідання у справі та призначив підсумкове на 13.11.2023.

3. 10.10.2023 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про продовження строку розпорядження майном боржника, повноважень розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченка В. Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів на три місяці.

4. 30.10.2023 арбітражний керуючий Шевченко В. Є. подав до зазначеного суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та заяву про згоду на участь у справі про банкрутство.

5. 13.11.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області продовжено строк процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", повноваження розпорядника майна та дію мораторію до 29.11.2023.

6. 27.11.2023 надіслав до суду доповнення до клопотання на виконання рішення комітету кредиторів від 27.10.2023 вих. №02-16/42, за змістом якого просив, зокрема, визнати ТОВ "Боріваж" банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру, призначити ліквідатором арбітражного керуючого Шевченка В.Є.

7. Надалі Господарський суд Дніпропетровської області відповідними ухвалами продовжував строк процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", повноваження розпорядника майна та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, а підсумкове засідання неодноразово відкладалося

8. Також суди попередніх інстанцій встановили, що 27.10.2023 відбулись збори кредиторів у справі № 904/1926/23, на яких були присутні такі кредитори: ТОВ "Агро Комплект" (кількість голосів - 5 151 629), АТ КБ "ПриватБанк" (кількість голосів - 250 607).

9. На зборах кредиторів були прийняті такі рішення, зокрема, визначено кількісний склад комітету кредиторів ТОВ "Боріваж" в кількості трьох осіб: ПрАТ "СК "Інгосстрах", ТОВ "Агро Комплект" та АТ КБ "ПриватБанк"; вирішено звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та про призначення ліквідатором ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченка В. Є.

10. 27.10.2023 також було проведено засідання комітету кредиторів ТОВ "Боріваж", на якому були ухвалено, зокрема, звернутись до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Шевченка В. Є. Підготовку та подачу відповідного клопотання вирішили доручити арбітражному керуючому Шевченку В.Є.

11. У процедурі розпорядження майном розпорядник майна провів інвентаризацію майна, за результатами якої складено:

- інвентаризаційний опис № 1 необоротних активів - вартість за даними бухгалтерського обліку становить - 23 681,96 грн.

- інвентаризаційний опис № 2 необоротних активів - вартість за даними бухгалтерського обліку - нуль гривень.

- інвентаризаційний опис об`єктів права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 3 - вартість за даними бухгалтерського обліку становить - 156 622,155 грн.

- інвентаризаційний опис № 4 запасів - вартість за даними бухгалтерського обліку становить 104 400,00 грн.

- Акт № 5 про результати інвентаризації грошових коштів - загальна сума за даними бухгалтерського обліку становить - 77 978,73 грн.

- Акт № 6 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами - загальна сума підтвердженої дебіторської заборгованості становить - 1001952,43 грн, загальна сума підтвердженої кредиторської заборгованості становить - 3 952 499 084,98 грн.

- Акт № 7 інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання становить - 488 000,00 грн.

- інвентаризаційний опис капітальних інвестицій № 8 за даними бухгалтерського обліку становить 14 090 732, 51 грн.

- інвентаризаційний опис фінансових активів №9 за даними бухгалтерського обліку становить 211 903 816,96 грн.

- Акт № 10 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності - за даними бухгалтерського обліку становить - нуль.

- Акт № 11 інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків - відсутні.

- Акт № 12 інвентаризації витрат і доходів майбутніх періодів, резервів та забезпечень, за дебіторською заборгованістю - 903 540 805, 96 грн, за кредиторською заборгованістю - 686 763 947, 59 грн.

12. Результати проведеної інвентаризації оформлено протоколом інвентаризаційної комісії.

13. Також згідно з наказом №3 від 30.08.2023 вирішено провести повторну інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, майна та активів на ТОВ "Боріваж", в т.ч., але не виключно, основних засобів, товарів сировини та інших товарно-матеріальних цінностей, малоцінних предметів, дебіторської заборгованості, кредиторської заборгованості, грошових коштів.

14. За результатами проведеної повторної інвентаризації складено:

- інвентаризаційний опис № 1 необоротних активів - вартість за даними бухгалтерського обліку становить - 18 469, 34 грн.

- інвентаризаційний опис № 2 необоротних активів - вартість за даними бухгалтерського обліку - нуль гривень.

- інвентаризаційний опис об`єктів права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 3 - вартість за даними бухгалтерського обліку становить - 90 287, 91 грн.

- інвентаризаційний опис № 4 запасів - вартість за даними бухгалтерського обліку становить 104400, 00 грн.

- Акт № 5 про результати інвентаризації грошових коштів - загальна сума за даними бухгалтерського обліку становить - 125 653, 22 грн.

- Акт № 6 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами - загальна сума підтвердженої дебіторської заборгованості становить - 54 870 861,43 грн, загальна сума підтвердженої кредиторської заборгованості становить - 3 931 051 495,69 грн.

- Акт № 7 інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання становить - 488 000,00 грн.

- інвентаризаційний опис капітальних інвестицій №8 за даними бухгалтерського обліку становить 14 090 732, 51 грн.

- Акт інвентаризації наявності фінансових інвестицій №9 за даними бухгалтерського обліку номінальна вартість становить 242 733 450,98 грн, балансова вартість становить 211 903 816,96 грн.

- інвентаризаційний опис фінансових активів №9 за даними бухгалтерського обліку становить 242 733 450, 98 грн.

- Акт № 10 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності - за даними бухгалтерського обліку становить - нуль.

- Акт № 11 інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків - відсутні.

- Акт № 12 інвентаризації витрат і доходів майбутніх періодів, резервів та забезпечень, за дебіторською заборгованістю всього - 15 655 389,83 грн, за кредиторською заборгованістю всього - 686 763 947,59 грн.

- інвентаризаційний опис № 13 запасів на балансовому обліку, відомості відсутні.

15. Результати проведеної повторної інвентаризації оформлено протоколом інвентаризаційної комісії (дата складання 31.08.2023).

16. Крім того, розпорядник майна подав до суду звіт про результати проведеного аналізу фінансово-господарського стану на предмет наявності (відсутності) неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства від 27.10.2023, проведений фізичною особою-підприємцем Лимешко О. Д. (далі - ФОП Лимешко О. Д.)

17. У поданому до суду першої інстанції клопотанні розпорядник майна Шевченко В.Є. зазначив, що з метою уникнення будь-яких звинувачень в упередженості здійснених розпорядником майна висновків при здійсненні аналізу майнового стану боржника арбітражний керуючий уклав з ФОП Лимешко О. Д. договір від 15.08.2023 № 1/08/23, відповідно до умов якого фахівець здійснила аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

18. У звіті ФОП Лимешко О. Д. наведені такі висновки:

- коєфіцієнт оборотності активів показує, що чистий обсяг продажів підприємства протягом 2020-2022 років дорівнює середнім загальним активам протягом року. Іншими словами, підприємство генерує 1 гривню продажів на кожну гривню, вкладену у активи: в 2020 - 1,08 грн; в 2021 - 1,59 (зростання на 0,51 грн); в 2022 - 1,83 грн (зростання на 0,24 грн). Збільшення коєфіцієнту оборотності та зменшення періоду обороту пов`язано із зменшенням суми оборотних активів за рахунок зменшення суми дебіторської заборгованості та зменшення залишку грошових коштів на рахунку підприємства;

- коєфіцієнт оборотності запасів показує, що в 2021році в порівнянні з 2020 роком оборотність запасів зросла з 12,74 обороти за рік до 20,33, що пов`язано із збільшенням обсягів господарської діяльності підприємства. В 2020 році оборотність запасів зросла за рахунок їх реалізації внаслідок зупинення господарської діяльності. Протягом 2021-2022 роки запаси перетворювалися в грошові кошти за 18 днів;

- коєфіцієнт оборотності дебіторської заборгованості показує, що в 2020 році контрагенти-дебітори погасили заборгованість перед підприємством майже 5 разів за рік; в 2021 рік - 7 разів; в 2022 рік - майже 6 разів. Тобто, оплата від покупців надходила приблизно раз у 60 днів: в 2020 році підприємство отримувало оплату за відвантажені товари (виконані роботи, надані послуги) протягом 79 днів; в 2021 році - протягом 51 дня; в 2022 році - протягом 63 днів;

19. У здійсненому розпорядником майна Шевченком В. Є. аналізі фінансово-господарського стану на предмет наявності (відсутності) неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ТОВ "Боріваж" наведені такі висновки.

20. Під час аналізу заборгованості боржника перед кредиторами, яка виникла на підставі проаналізованих договорів, встановлено, що у керівника не виникло зобов`язання, передбачене частиною 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, звернутися до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство внаслідок відсутності факту наявності ознак загрози неплатоспроможності, коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів могло б призвести до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. Тому, підстави для притягнення Керівника до солідарної відповідальності відсутні.

21. До вказаного висновку дійшов розпорядник майна, про що зазначив в загальному висновку розділу 11 аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання від 13.12.2023.

22. Крім того розпорядник майна встановив, що ТОВ "Боріваж" перебуває у стані надкритичної неплатоспроможності, тобто неспроможне виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов`язання перед кредиторами.

23. Під час складання висновків за результатами проведення аналізу фінансово-господарського стану на предмет наявності/відсутності ознак приховуваного, фіктивного чи доведення до банкрутства розпорядником взято до уваги:

- період діяльності за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство;

- специфіку діяльності підприємства;

- наявність/відсутність виробничої діяльності;

- стадії розвитку кризи на підприємстві;

- наявність факторів, які здійснили негативний вплив на фінансовий стан;

- наявність/відсутність заходів, які застосовувало підприємство для вирішення проблем, покращення фінансово - господарського стану підприємства.

24. Протягом 2020-2022 років операційна діяльність підприємства була ефективною (прибутковою), а основний вплив на низький рівень ліквідності, платоспроможності та фінансової стійкості здійснили значні фінансові витрати, пов`язані із погашенням кредитів та сплатою процентів за їх користування.

25. На момент укладення кредитних договорів підприємство демонструвало зростання обсягів перевалки, на достатньо високому рівні була ставка перевалки, що дозволяло розраховуватися по кредитним зобов`язанням в коротко- та середньостроковій перспективі. Але негативна кон`юнктура ринку здійснила негативний вплив на фінансову спроможність своєчасно та в повному обсязі погашати кредити банку.

26. Профіцит потужностей вплинув на зниження ставки перевалки та недоотримання доходів, а досить висока конкуренція на ринку перевалки зернових призвела до втрати найбільшого клієнта. Тому, погашення кредитів, за умови максимальної завантаженості терміналу та стабільної ставки перевалки хоча б на рівні 2018 - 2019 років давало можливість розраховуватися з кредитами в середньостроковій та довгостроковій перспективі.

27. Але продовження дії негативних зовнішніх чинників, у тому числі у вигляді зниження ставки перевалки, призвело до недоотримання підприємством очікуваних доходів. Незважаючи на це підприємством було отримано прибуток за підсумками 2021 року, який повністю знівелював чистий збиток минулого року. Завантаженість терміналу на 102 % в 2021 році давала позитивний прогноз на 2022 рік по обсягам перевалки та отриманню чистого доходу.

28. Військова агресія Росії проти України призвела до зупинення господарської діяльності підприємств багатьох галузей економіки, що змусило значну кількість підприємств зробити релокацію бізнесу подалі від обстрілів та зони бойових дій.

29. ТОВ "Боріваж" є портовим оператором, а робота портового оператору (стивідорної компанії) полягає в здійсненні експлуатації морського термінала, проведенні вантажних операцій, обслуговуванні та зберіганні вантажів, обслуговуванні суден і пасажирів, а також здійсненні інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності (пункт 2.1. розділу ІІ Правил надання послуг у морських портах України, затверджених Міністерством інфраструктури України від 05.06.2013 № 348).

30. Тобто, ТОВ "Боріваж" є вузькоспеціалізованим підприємством, основним видом діяльності якого була перевалка зернових вантажів на морські судна в порту "Південний", тому релокація бізнесу ТОВ "Боріваж" внаслідок військовий дій та блокади портів була не можлива.

31. Наявність одного специфічного виду діяльності завжди містить в собі суттєві ризики щодо забезпечення постійного та достатнього надходження коштів, необхідних для забезпечення сталої роботи терміналу. Можливості надання альтернативних послуг у підприємства не було. В умовах військової агресії, наявність одного виду діяльності, стала ключовим фактором, що призвела до суттєвого зменшення доходу підприємства: блокування портів призвело до зупинення вантажних операції з перевалки зерна та зупинення діяльності підприємства в цілому.

32. Основні причини, які призвели до втрати платоспроможності підприємства:

(1) Профіцит виробничих потужностей у зв`язку з розширенням існуючих терміналів та будівництвом нових;

(2) Внаслідок профіциту потужностей та високої пропозиції на ринку перевалки зернових спостерігалося постійне зниження ставки перевалки, що навіть за умови збільшення обсягів перевалки призводило до недоотримання очікуваних доходів;

(3) Неврожай зернових в 2020/2021 маркетинговому році, який призвів до зниження обсягів перевалки. Неврожай кукурудзи призвів до високої цінової конкуренції і, як наслідок, до зниження ставки перевалки;

(4) Криза ліквідності, тобто недостатність грошових коштів в достатньому обсязі для обслуговування власних боргових зобов`язань, яка виникла внаслідок недоотримання очікуваних доходів, що пов`язано з негативною кон`юнктурою ринку перевалки;

(5) Військова агресія Росії проти України, яка призвела до блокування порту та неможливості здійснення вантажних операцій у порту, внаслідок чого господарська діяльність підприємства була зупинена.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

33. 19.08.2024 Господарський суд Дніпропетровської області (суддя Первушин Ю.Ю.) ухвалив постанову, якою, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Боріваж"; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченка В. Є.; визнано ТОВ "Боріваж" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 19.08.2025; ліквідатором ТОВ "Боріваж" призначено арбітражного керуючого Шевченка В. Є.

34. Суд першої інстанції виходив з того, що розмір вимог кредиторів до ТОВ "Боріваж", встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 у справі № 904/1926/23, становить 10 305 599 795,98 грн. Проведена інвентаризація активів ТОВ "Боріваж" дала можливість визначити вартість активів останнього в сумі 297 127 331,50 грн. Боржник знаходиться в стані надкритичної неплатоспроможності та має незадовільну структуру балансу. Нестійкий фінансовий стан, криза ліквідності, надкритичний рівень платоспроможності, збиткова діяльність свідчать про стан підприємства як потенційного банкрута. Дія форс-мажорних обставин є триваючою (з 24 лютого 2022), строки закінчення дії форс-мажорних обставин невідомі. Тому, за висновком суду, відновлення платоспроможності є неможливим. Ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства або ознаки дій з приховуваного банкрутства відсутні.

35. Суд зазначив, що без проведення заходів щодо відновлення платоспроможності підприємства, подальша його діяльність неможлива. Станом на час завершення підсумкового судового засідання заяви осіб, які бажають взяти участь у санації боржника в якості інвестора, до суду не надходили.

36. Таким чином, враховавши рішення зборів кредиторів, відсутність пропозицій щодо санації боржника, взявши до уваги, що інших пропозиції стосовно подальшого руху справи до суду не надійшло, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури строком на 12 місяців згідно статті 58 Кодексу України з процедур банкрутства.

37. 16.09.2024 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області задоволено клопотання ОСОБА_1 від 19.08.2024 (вх. суду № 38998/24) про залучення до участі у справі № 904/1926/23 в якості уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж". Залучено ОСОБА_1 до участі у справі про банкрутство ТОВ "Боріваж" в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника з правом дорадчого голосу. Уповноважено ліквідатора ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченка В. Є. повідомити засновників ТОВ "Боріваж" про залучення до участі у справі № 904/1926/23 в якості уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж" шляхом направлення копії ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 на адреси засновників.

38. Суд першої інстанції дійшов висновку про належність наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження повноважень представляти інтереси засновників боржника у справі про банкрутство ТОВ "Боріваж". При цьому наголосив, що вирішення питання щодо дійсності/недійсності рішення органу управління боржника в цілому або у відповідній частині знаходиться поза межами цього судового розгляду, але може бути предметом окремого судового провадження.

Короткий зміст постанов суду апеляційної інстанції

39. 17.12.2024 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну (колегія суддів: Іванов О. Г. - головуючий, Верхогляд Т. А., Паруснікова Ю. Б.) скаргу ТОВ "Дворічанське-Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 - залишено без змін.

40. За висновком суду, саме рішенням, викладеним у формі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" від 29.07.2024, учасники товариства вирішили призначити ОСОБА_1 уповноваженою особою засновників (учасників) ТОВ "Боріваж" у справі про банкрутство цього товариства, яка перебуває на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1926/23.

41. Суд апеляційної інстанції погодився із судом першої інстанції про належність наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження повноважень представляти інтереси засновників боржника у справі про банкрутство ТОВ "Боріваж".

42. 07.03.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду (колегія суддів: Іванов О. Г. - головуючий, Верхогляд Т. А., Паруснікова Ю. Б.) задоволено апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23. Апеляційну скаргу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника (ТОВ "Боріваж") ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23 - задоволено. Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23 - скасовано. Справу повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію розпорядження майном боржника для подальшого розгляду.

43. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність висновку суду першої інстанції про оголошення боржника банкрутом з огляду на таке:

- суд першої інстанції дослідив активи, пасиви та фінансові показники боржника на підставі аналізу фінансово-господарської його діяльності, проведеного ФОП Лимешко О. Д., що не відповідає вимогам чинного законодавства;

- аналізу фінансово-господарського стану ТОВ "Боріваж" від 13.12.2023, який поданий розпорядником майна до суду 01.04.2024, не був предметом розгляду на зборах кредиторів, як і на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Боріваж", під час якого кредиторами приймалося рішення про оголошення боржника банкрутом.

- аналіз фінансово-господарського стану ТОВ "Боріваж" від 13.12.2023 здійснений відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 26.02.2013 № 327/5 "Про затвердження Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства", який на момент проведення цього Аналізу вже втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції № 3105/5 від 10.09.2020).

44. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погодився з доводами апеляційних скарг про те, що судом першої інстанції рішення про оголошення боржника банкрутом було прийнято на підставі неактуальної інвентаризації, на підставі звіту про аналіз фінансово-господарського стану боржника, виконаного ФОП Лимешко О.Д., яка не є учасником справи про банкрутство ТОВ "Боріваж", не наділена компетенцією розпорядника майна у цій справі, отже не є суб`єктом аналізу, що свідчить про те, що аналіз і висновки ФОП Лимешко О. Д. щодо фінансово-господарського стану боржника не можуть розглядатись, як належний і допустимий доказ неплатоспроможності ТОВ "Боріваж".

45. Тож, за оцінкою суду, подані документи розпорядником майна на стадії розпорядження майном ТОВ "Боріваж" не надають достатніх правових підстав для висновку про наявність ознак неплатоспроможності ТОВ "Боріваж" на момент ухвалення оскаржуваної постанови місцевого господарського суду, а отже, й для переходу у ліквідаційну процедуру у цій справі.

46. Суд апеляційної інстанції погодився з доводами апеляційних скарг про хибність висновку господарського суду щодо вартості активів боржника в розмірі 297 127 331,50 грн, оскільки такий висновок сформовано внаслідок неналежного виконання розпорядником майна ТОВ "Боріваж" покладених на нього обов`язків щодо проведення інвентаризації та фінансового аналізу боржника.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Короткий зміст касаційних скарг, відзивів на касаційні скарги, клопотань учасників справи та заперечень

Щодо касаційної скарги ПрАТ "СК "Інгосстрах"

47. У касаційній скарзі ПрАТ "СК "Інгосстрах" просить:

1) скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 та залишити в силі постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23;

2) скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23; ухвалити нове рішення про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_1 від 19.08.2024 (вх. суду №38998/24) про залучення до участі у справі № 904/1926/23 в якості уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж", та відмовити у залучені ОСОБА_1 до участі у справі № 904/1926/23 про банкрутство ТОВ "Боріваж" в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника з правом дорадчого голосу.

48. Касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "Інгострах" відкрито на підставі, визначеній у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України.

49. У частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у касаційній скарзі ПрАТ "СК "Інгосстрах" зазначено таке.

50. ПрАТ "СК "Інгосстрах" вважає, що суд апеляційної інстанції формально віднісся до вирішення питання оцінки рішення вищого органу управління боржника щодо його належності (з`ясування складу учасників, розміру їх часток на момент прийняття відповідного рішення, перевірки наявності необхідного кворуму під час прийняття відповідного рішення тощо) та не застосував висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 05.06.2019 у справі № 904/2820/15, від 24.09.2020 у справі № 909/548/16, від 26.03.2021 у справі № 910/23627/16, за яким набуття статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника відбувається за певних умов: (1) підтвердження рішенням загальних зборів повноважень цієї особи, як уповноваженої на представництво інтересів учасників (засновників, акціонерів) боржника; (2) випадку володіння такою особою за загальним правилом більше як половиною статутного капіталу товариства.

51. Крім того, скаржник зазначив, що до заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі № 904/1926/23 у якості уповноваженої особи засновників (учасників) боржника не додано доказів того, що зазначена особа має статус адвоката та має право вчиняти процесуальні дії згідно з вимогами ГПК України.

52. У частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 ПрАТ "СК "Інгосстрах" наводить такі доводи, які обґрунтовує посиланням на наступні постанови Верховного Суду:

- суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову про визнання боржника банкрутом не врахував права розпорядника майна залучати на договірних засадах інших осіб у справах про банкрутство для здійснення аналізу фінансово-господарського стану (постанови Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 914/759/23; від 25.02.2025 у справі № 908/713/20);

- висновок Центрального апеляційного господарського суду про те, що фінансовий аналіз саме розпорядника майна боржника має розглядатись зборами кредиторів та комітетом кредиторів боржника і на його підставі прийматись рішення про подальший рух справи є безпідставним, оскільки законодавцем надано право суду навіть за відсутності відповідного рішення зборів кредиторів боржника, але за наявності обставин прийняти постанову про визнання боржника банкрутом. Перелік доказів на підставі яких судом встановлюється наявність ознак неплатоспроможності боржника не є вичерпним та жоден із доказів (джерел інформації) на підставі яких здійснюється такий аналіз не є визначальним. Дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється судом на підставі комплексного дослідження сукупності всіх наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16; від 09.06.2022 у справі № 908/794/19; від 11.05.2023 у справі № 911/529/22; від 12.03.2025 у справі № 903/1130/23);

- суд в оскаржуваній постанові зазначив, що разом з тим, як до Аналізу фінансово-господарського стану боржника від 27.10.2023, так і до Аналізу від 13.12.2023 розпорядником майна не долучено копії документів на підставі яких проводився фінансовий аналіз боржника, проте, за доводами скаржника, поданий розпорядником майна фінансовий аналіз, до нього було додано копії балансів, копії звітів про фінансові результати за рік 2013-І півріччя 2023 року (Форма №2), копії звітів про рух грошових коштів за рік 2013-2023 (Форма №3), копії звітів про власний капітал за 2019-2022 рік. (Форма №4), копії Приміток до річної фінансової звітності за 2019-2022 рік (Форма №5), копія Аналізу фінансово- господарського стану на предмет наявності (відсутності) неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ТОВ "Боріваж", зробленого фахівцем Лимешко О. Д.; інші документи були розглянуті ФОП Лимешко О.Д. та повернуті боржнику;

- заперечує твердження про те, що обов`язок розпорядника майна боржника здійснювати оцінку фінансових інвестицій і через те, що не було здійснено оцінку, неналежно визначений розмір активу боржника. У касаційній скарзі наведені дані Аналізу фінансово-господарського стану, здійсненого розпорядником майна та інші обставини, які на думку скаржника, спростовують такі твердження;

- суд не врахував, що посилання розпорядника у вступній частині Аналізу фінансово-господарського стану на наказ Міністерства юстиції України від 26.02.2013 № 327/5, що втратив чинність, є лише опискою, яке не повинна братися до уваги судом, оскільки розрахунки, дослідження робилися за новою методикою і це видно з формул та розрахунків здійсненого розпорядником майна фінансового аналізу;

- помилковою є позиція про те, що висновки щодо аналізу договорів з ТОВ "Термінал "Боріваж" по відчуженню активів боржника недостовірні, оскільки фінансовий аналіз зроблений розпорядником майна боржника містить суперечливу інформацію;

- помилковим є висновок суду про те, що розпорядник майна не виконав свої обов`язки щодо належного проведення фінансового аналізу, інвентаризації та аналізу правочинів боржника та не належно досліджено питання можливості введення іншої процедури, окрім ліквідації. Скаржник стверджу, що такий висновок спростовується, зокрема, результатами інвентаризації майна боржника, прийнятим комітетом кредиторів відповідним рішенням щодо наступної судової процедури, висновками здійсненого розпорядником майна Шевченком В. Є. аналізу фінансово- господарського стану боржника;

53. ПрАТ "СК "Інгосстрах" посилається також на висновки постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2024 у справі № 908/302/22, яка залишена в силі та без змін постановою касаційного суду від 21.08.2024.

54. До Верховного Суду надійшло клопотання Уповноваженої особи про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "Інгострах" у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з огляду на невідповідність касаційної скарги у цій частині приписам абз. 2 частини третьої статті 9 КУзПБ. Уповноважена особа вважає, що скаржник пропустив строк на оскарження наведених судових рішень та не заявив про його поновлення, а також безпідставно включив касаційну скаргу на ухвалу про залучення до участі у цій справі уповноваженої особи засновників (учасників) боржника до касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції про скасування постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом, оскільки ці судові рішення сутнісно не пов`язані та не поєднані підставами та доводами.

55. Крім того, Уповноважена особа також подала клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою за касаційною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "Інгострах" в цілому: у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з мотивів наведених вище, а частині постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 на підставі невідповідність змісту касаційної скарги вимогам статті 290 ГПК України та з посиланням на пункти 4, 5 частини першої статті 296 ГПК України.

56. У відзиві на касаційну скаргу Уповноважена особа просить залишити касаційну скаргу ПрАТ "СК "Інгосстрах" без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

57. Уповноважена особа вважає, що:

- ПрАТ "СК "Інгосстрах" не довело, що обидві оскаржувані постанови суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права, як і не довело, що скасування постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у цій справі № 904/1926/23 було зумовлено саме участю у справі Уповноваженої особи, а не виявленими в цій постанові недоліками та неповнота дій арбітражного керуючого, які він був зобов`язаний вчинити в процедурі розпорядження майном боржника, як того вимагає КУзПБ;

- касаційна скарга ПрАТ "СК "Інгосстрах" не відповідає вимогам ні статті 287, ні 310 ГПК України, зокрема у більшості пунктів із обґрунтуванням доводів і міркувань касаційного оскарження судових рішень, не містить підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтями 287, 310 цього Кодексу підстави (підстав);

- наведена ПрАТ "СК "Інгосстрах" практика Верховного Суду не є релевантною обставинам цієї справи, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм законодавства України, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належим викладенням заявленої підстави касаційного оскарження.

58. У відзиві АТ КБ "Приватбанк" просить відмовити у задоволені касаційної скарги ПрАТ "СК "Інгосстрах" повністю, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

59. АТ КБ "Приватбанк" вважає, що касаційна скарга ПрАТ "СК "Інгосстрах" не містить зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав). При цьому АТ КБ "Приватбанк" повністю погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

60. У відзиві ТОВ "Боріваж" просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "СК "Інгосстрах": 1) на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, оскільки вважає, що висновки у справах наведених скаржником стосуються застосування норм права у правовідносинах, які за змістовим критерієм не є подібними з правовідносинами у цій справі; 2) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з огляду на невідповідність касаційної скарги у цій частині вимогам абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ.

61. Окрім того, ТОВ "Боріваж" просить у випадку розгляду касаційної скарги по суті - відмовити у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "СК "Інгосстрах", а оскаржувані судові рішення - залишити без змін. Зазначає, що значна частина доводів та міркувань касаційної скарги містить виключно власну думку скаржника, сформовану на підставі аналізу фактичних обставин справи, та навіть тих, що не були предметом розгляду ні в суді першої інстанції (під час ухвалення постанови від 19.08.2024), а ні в суді апеляційної інстанції (під час ухвалення постанови від 07.03.2025).

62. До Верховного Суду від ПрАТ "СК "Інгосстрах" надійшли заперечення проти клопотання Уповноваженої особи про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "СК "Інгосстрах" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 у справі № 904/1926/23. Скаржник стверджує про необґрунтованість доводів Уповноваженої особи щодо невідповідності касаційної скарги приписам статті 290 ГПК України; вважає, що у касаційній скарзі належним чином обґрунтовані підстави касаційного оскарження із посиланням на релевантну судову практику.

Щодо касаційної скарги ТОВ "Дворічанське-Агро"

63. У касаційній скарзі ТОВ "Дворічанське-Агро" просить:

1) скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 та залишити в силі постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23;

2) скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23; ухвалити нове рішення про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі № 904/1926/23 в якості уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж", та відмовити у залучені ОСОБА_1 до участі у справі № 904/1926/23 про банкрутство ТОВ "Боріваж" в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника з правом дорадчого голосу.

64. Касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро" відкрито на підставі, визначеній у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України.

65. У частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у касаційній скарзі ТОВ "Дворічанське-Агро" зазначено таке.

66. ТОВ "Дворічанське-Агро" вважає, що судами обох інстанцій не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20.05.2021 у справі №910/24368/14 про те, що здійснюючи легітимацію такого учасника у справі про банкрутство, зобов`язаний надати оцінку відповідному рішенню вищого органу управління боржника щодо його належності.

67. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції надмірно формально віднісся до вирішення питання оцінки рішення вищого органу управління боржника щодо його належності (з`ясування складу учасників, розміру їх часток на момент прийняття відповідного рішення, перевірки наявності необхідного кворуму під час прийняття відповідного рішення, повноважень осіб яким доручено ухвалювати рішення від імені учасників тощо) без зазначення жодних мотивів прийняття та шляхом копіювання в мотивувальній частину постанови заперечень ОСОБА_1 . Стверджує, що суди не надали оцінки наявності повноважень представника юридичних осіб - нерезидентів Гирова К. А . Так, за доводами скаржника, видані директорами юридичних осіб - нерезидентів, ім`я та прізвище яких українською мовою так і не перекладено, не уповноважено Гирова К. А. представляти інтереси компаній перед приватними нотаріусами, не надано повноважень підписувати протокол загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж", який став підставою для подання заяви про залучення до участі у справі ОСОБА_1 в якості уповноваженої особи засновників (учасників) боржника.

68. ТОВ "Дворічанське-Агро" зазначило також, що до заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі № 904/1926/23 у якості уповноваженої особи засновників (учасників) боржника не додано доказів того, що зазначена особа має статус адвоката та має право вчиняти процесуальні дії згідно з вимогами ГПК України.

69. У частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 ТОВ "Дворічанське-Агро" зазначило, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у пункті 40 постанови від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22, у пунктах 45-49 постанови від 11.06.2024 у справі №914/759/23, пункти 73-77, 80-81 постанови Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №924/1277/20.

70. ТОВ "Дворічанське-Агро" вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції щодо передчасності переходу у цій справі до процедури ліквідації боржника. Стверджує, що розпорядником майна були дотримані приписи статей 44, 49 КУзПБ України та статті 86 ГПК України при проведенні аналізу фінансово-господарського стану боржника згідно з вимогами Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.09.2020 за № 3105/5.

71. До Верховного Суду надійшло клопотання Уповноваженої особи про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро" у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з огляду на невідповідність касаційної скарги у цій частині приписам абз. 2 частини третьої статті 9 КУзПБ. Уповноважена особа вважає, що скаржник пропустив строк на оскарження наведених судових рішень та не заявив про його поновлення, а також безпідставно включив касаційну скаргу на ухвалу про залучення до участі у цій справі уповноваженої особи засновників (учасників) боржника до касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції про скасування постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом, оскільки ці судові рішення сутнісно не пов`язані та не поєднані підставами та доводами.

72. Крім того, Уповноважена особа також подала клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро" в цілому: у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з мотивів наведених вище, а частині постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 на підставі невідповідність змісту касаційної скарги вимогам статті 290 ГПК України та з посиланням на пункти 4, 5 частини першої статті 296 ГПК України.

73. У відзиві Уповноважена особа просить залишити касаційну скаргу ТОВ "Дворічанське-Агро" без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Уповноважена особа вважає, що:

- у касаційній скарзі наведені обставини, що не можуть прийматися до уваги, оскільки встановлення чи доведення обставин, яких не існувало та/або які не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним не може здійснюватися на етапі касаційного перегляду;

- ТОВ "Дворічанське-Агро" не наводить жодних доводів щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині, що свідчить про звичайну незгоду ТОВ "Дворічанське-Агро" з висновками суду апеляційної інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів та встановленні інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні апеляційних скарг АТ КБ "Приватбанк" та Уповноваженої особи;

- у частині доводів касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.07.2024 у справі 904/4261/24, від 11.06.2024 у справі №914/759/23, від 26.04.2023 у справі № 924/1277/20, ТОВ "Дворічанське-Агро" лише вибірково цитує загальні висновки Верховного Суду і не обґрунтовує та не конкретизує, в чому полягає невідповідність висновків суду апеляційної інстанцій у постанові від 07.03.2025 у справі №904/1926/23 висновкам Верховного Суду;

- доводи касаційної скарги ТОВ "Дворічанське-Агро" фактично зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм законодавства України, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України.

74. У відзиві АТ КБ "Приватбанк" просить відмовити у задоволені касаційної скарги ТОВ "Дворічанське-Агро" повністю, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

75. АТ КБ "Приватбанк" вважає, що касаційна скарга ТОВ "Дворічанське-Агро" не містить зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав). При цьому АТ КБ "Приватбанк" повністю погоджується з висновками суду апеляційної інстанції. Зазначає, що касаційна скарга зазначеного товариства зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, викладенням окремих норм матеріального та процесуального права, посиланням на окремі постанови Верховного Суду, проте не містить посилання на постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та не вказано яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку. При цьому АТ КБ "Приватбанк" повністю погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

76. У відзиві ТОВ "Боріваж" просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро": 1) на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, оскільки вважає, що висновки у справах наведених скаржником стосуються застосування норм права у правовідносинах, які за змістовим критерієм не є подібними з правовідносинами у цій справі; 2) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 з огляду на невідповідність касаційної скарги у цій частині вимогам абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ.

77. Окрім того, ТОВ "Боріваж" просить у випадку розгляду касаційної скарги по суті - відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Дворічанське-Агро", а оскаржувані судові рішення - залишити без змін. Зазначає, що значна частина доводів та міркувань касаційної скарги містить виключно власну думку скаржника, сформовану на підставі аналізу фактичних обставин справи, та навіть тих, що не були предметом розгляду ні в суді першої інстанції (під час ухвалення постанови від 19.08.2024), а ні в суді апеляційної інстанції (під час ухвалення постанови від 07.03.2025).

78. До Верховного Суду від ТОВ "Дворічанське-Агро" надійшли заперечення проти клопотання Уповноваженої особи про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 у справі № 904/1926/23. Скаржник стверджує про необґрунтованість доводів Уповноваженої особи щодо невідповідності касаційної скарги приписам статті 290 ГПК України; вважає, що у касаційній скарзі належним чином обґрунтовані підстави касаційного оскарження із посиланням на релевантну судову практику.

79. Окрім того, до Верховного Суду від ТОВ "Дворічанське-Агро" також надійшли заперечення проти клопотання Уповноваженої особи про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дворічанське-Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024.

80. ТОВ "Дворічанське-Агро" зазначило, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 (щодо залучення до участі у справі уповноваженої особи засновників (учасників) боржника з правом дорадчого голосу) відповідно до приписів КУзПБ не підлягають касаційному оскарженню окремо. Тому не погоджується з доводами Уповноваженої особи щодо пропуску строку на їх оскарження, оскільки норми ГПК України не передбачають порядку визначення початку перебігу строку на касаційне оскарження судового рішення, яке не підлягає окремому касаційному оскарженню.

81. Також, за доводами ТОВ "Дворічанське-Агро", висновки апеляційного суду про наявність права на апеляційне оскарження та задоволення апеляційної скарги уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 р. у справі №904/1926/23 та подальше оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у цій справі (щодо залучення до участі у справі уповноваженої особи засновників (учасників) боржника з правом дорадчого голосу), є взаємопов`язаними між собою.

Щодо касаційної скарги розпорядника майна

82. У касаційній скарзі розпорядник майна - арбітражний керуючий Шевченко В. Є. просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 та залишити в силі постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі № 904/1926/23.

83. Касаційне провадження за касаційною скаргою розпорядника майна відкрито на підставі, визначеній у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України.

84. Арбітражний керуючий Шевченко В. Є. зазначив, що суд апеляційної інстанції застосував статті 44 та 49 КУзПБ без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 904/5725/21; від 15.08.2024 у справі № 906/1195/22; від 13.11.2024 у справі № 917/1597/19 від 13.11.2024 та від 11.08.2024 у справі № 908/1389/22.

85. Скаржник вважає необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про передчасність припинення процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", оскільки:

- судами не встановлено обставин, які б свідчили, що активи боржника мають більший розмір ніж встановлено під час проведення інвентаризації розпорядником майна;

- судом апеляційної інстанції не спростовано висновків суду першої інстанції про те, що у боржника ознаки фіктивного банкрутства відсутні та ознаки дій з приховування банкрутства не виявлено;

- аналіз фінансово-господарського стану боржника, проведений ФОП Лимешко О.Д., надає вичерпну інформацію про фінансовий стан ТОВ "Боріваж"; при цьому арбітражний керуючий мав право залучити для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації;

- арбітражним керуючим Шевченком В. Є. в стадії розпорядження майном боржника не було допущено порушень при проведенні фінансового аналізу боржника і відповідно проведений фінансовий аналіз ФОП Лимешко О. Д. та висновки зроблені в ньому відповідають дійсності; фінансові аналізи ТОВ "Боріваж" було зроблено у відповідності до вимог діючого наказу Міністерства юстиції України від 10.09.2020 № 3105/5;

- суд апеляційної інстанції не надав оцінки письмовим та усним поясненням арбітражного керуючого Шевченка В. Є. під час розгляду апеляційних скарг;

- суд апеляційної інстанції не з`ясував всіх обставин та не дослідив докази, які знаходяться в матеріалах справи та мають суттєве значення для розгляду справи, не врахував доводи, судження, твердження сторін, не встановив реальні обставини справи.

86. У відзиві на касаційну скаргу Уповноважена особа просить залишити касаційну скаргу арбітражного керуючого Шевченка В. Є. без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Уповноважена особа заперечує щодо касаційної скарги розпорядника майна в частині не дослідження та не надання судом апеляційної інстанції оцінки поданим скаржником пояснень від 12.02.2025 та клопотанню про долученню доказів від 25.02.2025, оскільки вони були подані з порушенням процесуального строку на їх подання, після попередження суду апеляційної інстанції про недопустимість зловживання учасниками їх процесуальними правами і вказівки суду на неприйнятність всіх заяв по суті справи, що будуть подаватися після цього попередження;

87. Уповноважена особа вважає, що апеляційним судом враховано висновок Верховного Суду у справі № 914/1196/20 (постанові від 05.02.2025), оскільки судом не заперечувалося право арбітражного керуючого залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, проте, акцентовано, що обов`язок превалює над правом, і за встановлених обставин справи такий обов`язок не був дотриманий.

88. Уповноважена особа вважає, що аргументи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правових позицій, викладеної у низці постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник, є помилковими з огляду на неподібність правовідносин у цій справі із правовідносинами у наведених справах, вирвані висновки із загального контексту постанов Верховного Суду не відповідають фактичним висновкам Верховного Суду; висновки суду апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні відповідають зазначеним у скарзі правовим позиціям Верховного Суду тією мірою, якою ці позиції застосовні за фактичних обставин і особливостей цієї справи; відмінність судових рішень у справах, на яку посилається скаржник та у справі, що переглядається (№904/1926/23) полягає не у різному застосуванні наведених норм права, а у різних встановлених судами фактичних обставинах справ на підставі поданих сторонами доказів, в залежності від яких і прийнято судове рішення; висновки, які наведені у касаційній скарзі є загальними та можуть бути застосовані господарськими судами під час розгляду будь-якої справи про банкрутство.

89. Уповноважена особа також надіслала до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою розпорядника майна на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, оскільки вважає, що наведена у касаційній скарзі розпорядника майна практика Верховного Суду не є релевантною обставинам цієї справи; відмінність судових рішень полягає не у різному застосуванні наведених норм права, а у різних встановлених судами фактичних обставинах справ на підставі поданих сторонами доказів, в залежності від яких і прийнято судове рішення.

90. У відзиві АТ КБ "Приватбанк" просить відмовити у задоволені касаційної скарги розпорядника майна повністю, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін, оскільки: судом апеляційної інстанції було комплексно та всебічно досліджено матеріали справи, та проаналізовано норми чинного законодавства, у зв`язку із чим дійшов законного та обґрунтованого висновку про необхідність визначення ринкової вартості активів боржника арбітражним керуючим було скопійовано аналіз фінансово-господарського стану боржника (продубльовано) з аналізу, виконаного ФОП Лимешко О. Д.; арбітражний керуючий Шевченко В. Є. в суді першої та апеляційної інстанції неодноразово підтверджував, що з метою уникнення запитань «Хто несе відповідальність за висновки викладені в аналізі, якщо він не підписаний арбітражним керуючим?» розпорядник майна подав до суду той самий аналіз фінансово-господарського стану тільки за власним підписом.

91. АТ КБ "Приватбанк" зазначає також, що наведена розпорядником майна судова практика не є релевантною до цього судового спору.

92. У відзиві ТОВ "Боріваж" просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою розпорядника майна на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, оскільки вважає, що висновки у справах наведених скаржником стосуються застосування норм права у правовідносинах, які за змістовим критерієм не є подібними з правовідносинами у цій справі.

93. Окрім того, ТОВ "Боріваж" просить у випадку розгляду касаційної скарги по суті - відмовити у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "СК "Інгосстрах", а оскаржувані судові рішення - залишити без змін. зазначає, що твердження скаржника абсолютно безпідставними та необґрунтованими, та такими, що зводяться виключно до незгоди із прийнятим судовим рішенням та свідчать про намагання скаржника вдатися до переоцінки доказів у справі, що є неможливим на стадії касаційного перегляду.

94. До Верховного Суду надійшли також письмові пояснення розпорядника майна щодо поданої ним касаційної скарги.

В. Розгляд клопотань про відкладення розгляду справи у суді касаційної інстанції

95. До Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ "Дворічанське-Агро" про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ГПК або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України про вручення кредитору Foundation investment s.r.o. (Чеська республіка, Корунни 588/4, Виногради, 120 00 Прага 2) касаційних скарг у цій справі, відзивів на касаційні скарги, інших заперечень з додатками.

96. Відповідно до частини першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

97. За змістом частини другої статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

98. Отже, із наведеною нормою підставою для відкладення справи є неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

99. За приписами частин першої, третьої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

100. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

101. Відповідно до частини першої, другої статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

102. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

103. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 365 ГПК України).

104. Згідно з частиною першою статті 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

105. Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

106. Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба у передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (стаття 1 Конвенції).

107. Згідно зі статтею 10 Конвенції якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

108. Foundation investment s.r.o (Чеська Республіка, Корунни 588/4, Виногради, 120 00 Прага 2) є кредитором у справі про банкрутство та є суб`єктом господарювання іноземної держави, зареєстрованого за законодавством Чеської Республіки, яка є учасницею вказаної Конвенції.

109. Відповідно ж до статті 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

110. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

111. У постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 910/8543/17, від 17.11.2020 у справі № 910/8012/17 та від 28.09.2023 у справі № 910/12545/20 викладено правову позицію, згідно з якою вказана норма застосовується за умов необхідності повідомлення юридичної особи-нерезидента, який є відповідачем у справі, про наявність справи, яка розглядається судом, для надання особі можливості вжиття заходів захисту, а саме, належного ознайомлення зі справою та вимогами інших сторін, підготовки власної позиції, доказів, доводів та міркувань тощо. Положення Конвенції не допускають винесення судом рішення у справі до виконання певних умов у разі неявки відповідача.

112. Отже застереження, які викладені у статті 15 Конвенції стосуються лише відповідача.

113. Колегія суддів враховує, що компанія Foundation investment s.r.o. є одним із кредиторів у справі про банкрутство, якій відомо про розгляд справи про банкрутство ТОВ "Боріваж", яка неодноразово зверталася із процесуальними документами у цій справі. Згідно із наявними у справі даними копія ухвали про відкриття касаційного провадження у цій справі була надіслана та отримана цією компанією за належною адресою, тобто компанія Foundation investment s.r.o.є повідомленою про судове засідання, а тому суд не вбачається підстав для задоволення клопотання ТОВ "Дворічанське-Агро".

114. Окрім того, до Верховного Суду надійшло клопотання представника ПрАТ "СК "Інгосстрах" - адвоката Демченка Святослава, мотивоване необхідністю його обов`язкової участі у міжкафедральному семінарі юридичного факультету Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара.

115. Підстави, за яких суд відкладає розгляд справи, визначені у процитованій вище статті 202 ГПК України.

116. За змістом статті 56 ГПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника. Особиста участь особи у справі не позбавляє її права мати в цій справі представника. При цьому кількість представників, яким надається право представляти особу у судовому процесі, законодавчо не обмежена.

117. Відповідно до частини першої статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

118. Також процесуальний закон не містить положень щодо обов`язкового здійснення касаційного розгляду за участю представників учасників справи, участь учасників справи та / або їх представників у судовому засіданні судом касаційної інстанції у цій справі обов`язковою не визнавалася.

119. З огляду на наведені вище приписи законодавства, а також враховуючи, що позиція скаржника викладена письмово у поданій ним касаційній скарзі, скаржник не був позбавлений можливості із залученням іншого представника взяти участь у судовому засіданні, з огляду на те, що явка в судове засідання учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

120. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Щодо касаційних скарг ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024

121. 19.08.2024 Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі № 904/1926/23 як уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж".

122. На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 надала суду копії:

- протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" від 20.07.2024;

- статуту ТОВ "Боріваж";

- свого паспорту та ідентифікаційного коду;

- довіреності, виданої Компанією ОКТАЛЕНCА ХОЛДІНГЗ ЛТД (OKTALENSA HOLDINGS LTD) 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту, що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером ОСОБА_10 , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07.2024 за № LIM MJPO-LIM 000457068/2024;

- рішення одноосібного директора відповідно до статуту Компанії ОКТАЛЕНCА ХОЛДІНГЗ ЛТД (OKTALENSA HOLDINGS LTD);

- довіреності, виданої Компанією ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (АNSTREVIO INVESTMENTS LIMITED) 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту, що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером ОСОБА_10 , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07.2024 за № LIM MJPO-LIM 000497185/2024;

- рішення одноосібного директора відповідно до статуту Компанії ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (АNSTREVIO INVESTMENTS LIMITED);

- довіреності, виданої компанією АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД (АMERTANA HOLDINGS LTD) 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту, що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером ОСОБА_10 , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07:2024 за № LIM MJPO-LIM 000457067/2024;

- сертифікату компанії АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД (АMERTANA HOLDINGS LTD) про займані посади.

123. Оригінали вказаних вище документів суд першої інстанції оглянув у судовому засіданні 16.09.2024.

124. У статті 1 КУзПБ визначено, що одним із учасників справи про банкрутство може бути уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника - особа, уповноважена вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

125. Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 зазначила, що з огляду на те, що правове регулювання статусу учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами ГПК України, так і спеціальним законом - КУзПБ, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства.

126. Право на уповноваження такої особи може бути реалізовано вищим органом управління боржника на будь-якій стадії справи про банкрутство, позаяк така правомочність за змістом є спеціальною, виникає саме у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство, безпосередньо не пов`язана з управлінням боржником чи розпорядженням його майном, а отже не зазнає змін через обмеження (зупинення/припинення) корпоративних прав та повноважень органів управління боржника, що застосовуються у такій справі поетапно.

127. За загальним правилом порядок прийняття рішень вищим органом управління боржника з будь-яких питань, в тому числі з обрання уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів), визначається нормами корпоративного права та статутними документами.

128. Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

129. У постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.

130. Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вищим органом товариства є загальні збори учасників.

131. За змістом статті 34 цього Закону рішення про уповноваження особи на представництво інтересів учасників (засновників) товариства у справі про банкрутство приймається більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань, якщо статутом товариства не встановлена більша кількість голосів для прийняття такого рішення.

132. Суди обох інстанцій встановили, що відповідно до пунктів 13.1, 14.1, 14.4 Статуту ТОВ "Боріваж" від 2020 року, вищим органом управління цього Товариства є Загальні збори учасників, які можуть вирішувати будь-які питання щодо діяльності Товариства

133. Змістом пункту 14.13. Статуту Загальні збори учасників можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених цим Статутом та чинним законодавством щодо порядку скликання Загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких Загальних зборах учасників взяли участь всі учасники Товариства та всі вони одностайно надали згоду на розгляд таких питань.

134. Відповідно до пункту 14.24 Статуту на Загальних зборах учасників ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг Загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписується засновниками (учасниками) Товариства, уповноваженими ними особами або головою та секретарем Загальних зборів учасників, якщо інший порядок не буде визначено рішенням Загальних зборів учасників та чинним законодавством. Кожен учасник Товариства, який взяв участь у Загальних зборах учасників, може підписати протокол.

135. Згідно з протоколом Загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" від 29.07.2024 на зборах були присутні:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний", в особі директора Федорова Віталія Кузьмича , який діє на підставі статуту; розмір внеску до статутного капіталу: 291 000,00 грн; розмір частки у статутному капіталі: 30,00 %.

- Компанія "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (OKTALENSA HOLDINGS LTD), в особі представника Гирова Костянтина Андрійовича, який діє на підставі довіреності, виданої Компанією 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту , що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером Лімасола Андреасом Чаціккоу , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07.2024 за № LIM MJPO-LIM 000457068/2024; розмір внеску до статутного капіталу: 223 100,00 грн; розмір частки у статутному капіталі: 23,00%.

- Компанія "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (ANSTREVIO INVESTMENTS LIMITED), в особі представника Гирова Костянтина Андрійовича , який діє на підставі довіреності, виданої Компанією 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту , що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером Лімасола Андреасом Чаціккоу , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07.2024 за № LIM MJPO-LIM 000497185/2024; розмір внеску до статутного капіталу: 223 100,00 грн; розмір частки у статутному капіталі: 23,00 %.

- Компанія "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (AMERTANA HOLDINGS LTD), в особі представника Гирова Костянтина Андрійовича, який діє на підставі довіреності, виданої Компанією 12.07.2024 та засвідченою Кіріакі Фасуліоту , що є призначеним сертифікатором на Кіпрі, дієздатність якого підтверджена окружним офіцером Лімасола Андреасом Чаціккоу , апостиль на якій проставлено Міністерством юстиції та публічного порядку 18.07.2024 за № LIM MJPO-LIM 000457067/2024; розмір внеску до статутного капіталу: 232 800,00 грн; розмір частки у статутному капіталі: 24,00 %.

136. На вирішення порядку денного запропоновано питання: обрання голови загальних з6орів учасників ТОВ "Боріваж" та призначення уповноваженої особи засновників (учасників) ТОВ "Боріваж" у справі про визнання банкрутом, яка перебуває на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1926/23.

137. За результатами голосування учасників зборів було вирішено:

1. Головою загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" обрати Федорова Віталія Кузьмича ;

2. Призначити ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Приморським РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області 07.04.2017, РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 ) уповноваженою особою засновників (учасників) ТОВ "Боріваж" у справі про визнання банкрутом, яка перебуває на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області №904/1926/23.

138. Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_1 надала суду першої інстанції для ознайомлення оригінали довіреностей, що підтверджують повноваження Гирова Костянтина Андрійовича діяти від імені та в інтересах учасників-нерезидентів ТОВ "Боріваж", а саме: Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (OKTALENSA HOLDINGS LTD), Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" АNSTREVIO INVESTMENTS LIMITED) та Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (AMERTANA HOLDINGS LTD).

139. Довіреності на підтвердження повноважень Гирова Костянтина Андрійовича викладені англійською та українською мовами, а текст апостилю - англійською, з нотаріальним перекладом на українську мову.

140. Так, у довіреності Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" зазначено:

- пунктом 1 Довіреності Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", представники наділяються повноваженнями використовувати всі передбачені чинним законодавством способи та засоби захисту прав, свобод і законних інтересів довірителя на території України;

- пунктом 4.9.4 Довіреності Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", представники уповноважуються приймати рішення, затверджувати та підписувати від імені Довірителя всі документи, необхідні для виконання рішень, прийнятих на загальних зборах учасників ТОВ "Боріваж", отримувати оригінали та/або копії документів пов`язаних із загальними зборами учасників ТОВ «БОРІВАЖ» або будь-яким чином пов`язаними із реалізацією корпоративних прав Довірителя;

- пунктами 4.1. - 4.9 Довіреності Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" у сукупності, якими представникам Довірителя в цілому надаються відповідні повноваження.

141. У довіреності Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" зазначено:

- пунктом 1 Довіреності Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД", представники наділяються повноваженнями використовувати всі передбачені чинним законодавством способи та засоби захисту прав, свобод і законних інтересів довірителя на території України;

- пунктом 4.9.4 Довіреності Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД", представники уповноважуються приймати рішення, затверджувати та підписувати від імені Довірителя всі документи, необхідні для виконання рішень, прийнятих на загальних зборах учасників ТОВ "Боріваж", отримувати оригінали та/або копії документів пов`язаних із загальними зборами учасників ТОВ "Боріваж" або будь- яким чином пов`язаними із реалізацією корпоративних прав Довірителя;

- пунктами 4.1. - 4.9 Довіреності Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" у сукупності, якими представникам Довірителя в цілому надаються відповідні повноваження.

142. У довіреності Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" зазначено:

- пунктом 1 Довіреності Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД", представники наділяються повноваженнями використовувати всі передбачені чинним законодавством способи та засоби захисту прав, свобод і законних інтересів довірителя на території України;

- пунктом 4.9.4 Довіреності Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД", представники уповноважуються приймати рішення, затверджувати та підписувати від імені Довірителя всі документи, необхідні для виконання рішень, прийнятих на загальних зборах учасників ТОВ "Боріваж", отримувати оригінали та/або копії документів пов`язаних із загальними зборами учасників ТОВ "Боріваж" або будь-яким чином пов`язаними із реалізацією корпоративних прав Довірителя;

- пунктами 4.1. - 4.9 Довіреності Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" у сукупності, якими представникам Довірителя в цілому надаються відповідні повноваження.

143. З огляду на встановлені судами обставини, суди обох інстанцій врахували правові висновки судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у № 910/24368/14 при вирішенні питання про залучення до участі у цій справі уповноваженою особою засновників (учасників). Так, суди перевірили зміст протоколу Загальних зборів учасників боржника, встановили наявність кворуму для прийняття відповідного рішення, у протоколі, яким оформлено рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" ідентифіковано особу - ОСОБА_1 , уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників) цього товариства; зазначено реквізити справи про банкрутство.

144. Суди встановили, що зазначене вище рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" є чинним та недійсним не визнавалося.

145. Скаржники стверджують, що суди попередніх інстанцій належним чином не перевірили довіреностей Гирова Костянтина Андрійовича діяти від імені та в інтересах учасників-нерезидентів ТОВ "Боріваж" (відсутність доказів про належну перевірку сертифікатором Республіки Кіпр цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб - нерезидентів, докази того, що нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., засвідчуючи справжність підпису Гирова К.А. також здійснювала таку перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб - нерезидентів).

146. Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, суд першої інстанції дослідив оригінали довіреностей, що підтверджують повноваження Гирова К. А. діяти від імені та в інтересах учасників-нерезидентів ТОВ "Боріваж", а саме: Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (OKTALENSA HOLDINGS LTD), Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" АNSTREVIO INVESTMENTS LIMITED) та Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (AMERTANA HOLDINGS LTD).

147. Суди встановили, що протокол Загальних зборів учасників ТОВ "Боріваж" від 29.07.2024 від імені Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" та Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" підписав саме Гиров К.А.

148. На підтвердження повноважень Гирова К. А. Уповноваженою особою направлено учасникам справи відскановані довіреності з апостилем, проставленим у Республіці Кіпр. Текст довіреностей викладений англійською та українською мовами, а текст апостилю - англійською, з нотаріальним перекладом на українську мову.

149. Як правильно зауважено судом апеляційної інстанції, відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" від 10.01.2002, Україна та Республіка Кіпр є учасниками Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року.

150. Згідно зі статтею 2 наведеної Конвенції кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території.

151. Відповідно до статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

152. За положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

153. Судами у цій справі встановлено, що підписи та печатки на них завірені сертифікатором Кіріакі Фасулітоу. Сертифікатор підтвердив підписання цих документів, про що проставлено підпис та печатку.

154. Підпис та печатку сертифікатора Кіріакі Фасулітоу, а також дієздатність сертифікатора завіряти підписи та/ або печатки/штампи було засвідчено окружним офіцером Адміністрації Лімасолу Мірістерства внутрішніх справ Андреасом Чаццікоу, про що було проставлено відповідний штамп такого змісту:

155. «Цей документ, на якому я ставлю свій підпис та печать як окружний офіцер, є приватним документом. Як окружний офіцер я лише засвідчую дієздатність вищезазначеного сертифікатора завіряти підписи та/або печатки/штампи. Відповідно до Закону 165(І)/2012 сертифікатор зобов`язаний лише засвідчувати підписи та/або печатки/штампи, проставлені перед ним/нею на приватних документах.».

156. Судами встановлено також, що окружним офіцером Адміністрації Лімасолу Міністерства внутрішніх справ Андреасом Чаццікоу було підписано відповідні апостилі на довіреностях, згідно з приміткою до яких вони засвідчують лише підпис, повноваження особи, яка підписала документ, та печатку або штамп, що просталені на ньому.

157. Отже, судами попередніх інстанцій було встановлено, що довіреності від Компанії "ОКТАЛЕНСА ХОЛДІНГЗ ЛТД" (OKTALENSA HOLDINGS LTD), Компанії "ЕНСТРЕВІО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" АNSTREVIO INVESTMENTS LIMITED) та Компанії "АМЕРТАНА ХОЛДІНГЗ ЛТД" АMERTANA HOLDINGS LTD) були видані, засвідчені та легалізовані відповідно до законодавства Республіки Кіпр та згідно з положеннями наведеної вище Конвенції, учасниками якої є як Україна, так і Республіка Кіпр, а тому правильними є висновки суду апеляційної інстанції, що такі довіреності є достатніми доказами на підтвердження повноважень представника вказаних компаній на участь у загальних зборах учасників ТОВ "Боріваж" та підписання відповідного протоколу.

158. Колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

159. Так, стверджуючи про належну перевірку сертифікатором Республіки Кіпр цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб - нерезидентів, відсутність доказів того, що нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., засвідчуючи справжність підпису Гирова К.А. також здійснювала таку перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб - нерезидентів, певні технічні недоліки у текстах довіреностей, скаржники наводять лише власні сумніви, не вказуючи при цьому які саме правові норми неправильно застосували суди першої та апеляційної інстанції за встановлених цими судами обставин. Отже, доводи касаційних скарг у цій частині ґрунтуються лише на припущеннях, які належним чином не обґрунтовані.

160. Окрім того, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 наголосила, що КУзПБ не регламентує відбору такого представника за суб`єктною ознакою або зв`язками з боржником, тому за загальними нормами про представництво, будь-яка наділена повною правосуб`єктністю особа може бути уповноважена рішенням вищого органу управління боржника на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство. Відповідно до приписів статті 131-2 Конституції України, статей 16, 58 ГПК України процесуальне представництво уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство може здійснюватися адвокатом.

161. Колегія суддів на розвиток цієї правової позиції та відповідаючи на доводи касаційних скарг ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро", вважає за необхідне зауважити на різному процесуальному статусі уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника (стаття 1 КУзПБ) та особи - представника учасника справи (стаття 58 ГПК України).

162. Так, особа, яка є представником учасника справи відповідно до приписів статті 58 ГПК України, на відміну від уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, не має самостійного процесуального статусу у справі про банкрутство.

163. Тому доводи ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" щодо можливості обрання уповноваженою особою засновників (учасників) ТОВ "Боріваж" лише особи, яка має статус адвоката, є помилковими, оскільки не узгоджуються з приписами КУзПБ та наведеними правовими висновками судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/24368/14.

164. Отже, доводи касаційних скарг ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024.

165. Щодо клопотань Уповноваженої особи та боржника про закриття касаційного провадження у цій частині колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19 щодо застосування абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ сформував такі висновки:

- відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ, скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню за таких умов:

- судовими рішеннями, що підлягають касаційному оскарженню в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ можуть бути тільки постанови апеляційного господарського суду;

- процесуальна можливість спільного касаційного оскарження в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ внаслідок включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню може бути застосована тільки щодо касаційного оскарження тих судових рішень (постанов апеляційного господарського суду) у процедурах банкрутства, які стосуються не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства;

- КУзПБ не передбачає процесуальну можливість включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал, рішень господарського суду в порядку статті 7 КУзПБ за результатами розгляду заяв (в порядку позовного провадження) у межах справи про банкрутство до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню в порядку частини третьої статті 9 КУзПБ, і навпаки.

166. Крім того, у наведеній постанові Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду також зазначив, що при вирішенні питання наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами на судові рішення, визначені абзацом першим частини третьої статті 9 КУзПБ, до яких включені/приєднані скарги на постанови апеляційного суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, які не підлягають оскарженню у касаційному порядку окремо, слід враховувати і таке.

167. По-перше, як скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включена/приєднана до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, мають відповідати вимогам процесуального Закону щодо прийнятності, зокрема статтям 289, 290, 291 ГПК України.

168. По-друге, скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, може бути включена/приєднана, в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ до основної скарги на судові рішення, найбільш наближені за датою прийняття (за можливістю). Касаційна скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку окремо, у разі пропуску строку на касаційне оскарження, визначеного приписами статті 288 ГПК України, має містити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з вмотивованим обґрунтуванням такого пропуску та підстав включення скарги на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, до основної скарги. Ця умова справедлива і для касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду, що може бути оскаржена окремо.

169. По-третє, судові рішення за скаргою на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включеної/приєднаної до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, повинні бути (як правило) сутнісно (змістовно, логічно) поєднані підставами і доводами, стосуватися прав і охоронюваних законом інтересів особи щодо якої прийняте судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню окремо.

170. З огляду на те, що оскаржені судові рішення відносяться до першої групи судових рішень (за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17), щодо яких допускається включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, вони є сутнісно поєднані підставами і доводами, стосуватися прав і охоронюваних законом інтересів цих осіб та стосуються розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, з огляду на те, що строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції щодо перегляду постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом (до скарги на яку включено скарги на судові рішення щодо залучення до участі у справі Уповноваженої особи) не було пропущено, касаційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотань про закриття касаційного провадження у цій частині.

Щодо касаційних скарг розпорядника майна, ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025

171. Предметом судового розгляду у цій частині є питання наявності/відсутності підстав для визнання боржника банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури.

172. Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

173. Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

174. За частиною першою статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

175. Завершальною стадією процедури розпорядження майном боржника є підсумкове засідання.

176. Відповідно до частин першої, другої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

177. Частиною третьою статті 49 КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

178. Отже, саме суд у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

179. Тлумачення положень статей 48, 49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, з застосуванням судового розсуду.

180. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу (див. постанови Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19, від 11.06.2024 у справі № 914/759/23).

181. Отже, у разі чи наявності, чи відсутності рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, за результатами підсумкового засідання господарський суд, з застосуванням судового розсуду, приймає одне з рішень, передбачених частиною третьою статті 49 КУзПБ (аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.04.2023 у cправі № 924/1277/20).

182. Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

183. Відповідно до частини четвертої статті 205 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

184. Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

185. Під ліквідацією розуміється припинення боржника, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку КУзПБ вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

186. Відповідно до частини першої статті 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

187. Тож завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі. При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 ГК України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

188. Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

189. Такі правові висновки наведений у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 910/866/20, від 26.10.2022 у справі № 922/3529/20, від 18.05.2023 у справі № 923/954/20, а також у постанові від 11.07.2024 у справі № 904/5725/21, а також підтримані Верховним Судом і в інших постановах, на які посилаються скаржники у своїх касаційних скаргах.

190. Визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном (постанови Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16, від 29.07.2021 у справі № 925/409/20, від 31.05.2022 у справі № 905/2852/16).

191. Звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан боржника має містити відомості про актив боржника, такий звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), на підставі якого кредитори приймають рішення про введення наступної судової процедури, у подальшому відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) мають бути предметом розгляду у судовому засіданні у справі про банкрутство.

192. Якщо встановлення пасиву боржника відбувається у попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на знаходження справи у процедурі розпорядження майном боржника.

193. Тлумачення положень КУзПБ свідчить, що дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється господарським судом на підставі комплексного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема й аналізу фінансового стану боржника, подання якого до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, є обов`язком розпорядника майна боржника, визначеним пунктом 5 частини третьої статті 44 КУПБ, що дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про платоспроможність боржника (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 908/2755/19, від 23.12.2023 у справі № 924/1155/18).

194. Відсутність аналізу та дослідження дійсного фінансово-господарського стану боржника на момент вирішення питання про запровадження у справі про банкрутство судової процедури ліквідації суперечить нормам КУзПБ.

195. Аналогічні висновки наведені також в постановах Верховного Суду від 25.03.2023 у справі № 902/207/22, від 11.07.2024 у справі № 904/5725/21.

196. У цій справі суд першої інстанції, ухвалюючи постанову про визнання ТОВ "Боріваж" банкрутом, виходив з того, що розмір вимог кредиторів до боржника становить 10 305 599 795,98 грн, а проведена інвентаризація активів ТОВ "Боріваж" дала можливість визначити вартість активів останнього в сумі 297 127 331,50 грн.

197. Суд зазначив, що боржник знаходиться в стані надкритичної неплатоспроможності та має незадовільну структуру балансу, відновлення платоспроможності є неможливим. Ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства або ознаки дій з приховуваного банкрутства відсутні. Станом на час завершення підсумкового судового засідання заяви осіб, які бажають взяти участь у санації боржника в якості інвестора, до суду не надходили.

198. Суд першої інстанції врахував рішення зборів кредиторів боржника та рішення комітету кредиторів від 27.10.2023, відсутність пропозицій щодо санації боржника, висновки, викладені у звіті про результати проведеного аналізу фінансово-господарського стану на предмет наявності (відсутності) неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства від 27.10.2023, виконаному ФОП Лимешко О. Д. та поданому розпорядником майна боржника аналізі фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

199. Натомість суд апеляційної інстанції вважав висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання боржника банкрутом передчасними, оскільки встановив, що погодився з доводами апеляційних скарг про те, що судом першої інстанції рішення про оголошення боржника банкрутом було прийнято на підставі неактуальної інвентаризації, на підставі звіту про аналіз фінансово-господарського стану боржника, виконаного ФОП Лимешко О.Д., яка не є учасником справи про банкрутство ТОВ "Боріваж", не наділена компетенцією розпорядника майна у цій справі, отже не є суб`єктом аналізу, що свідчить про те, що аналіз і висновки ФОП Лимешко О. Д. щодо фінансово-господарського стану боржника не можуть розглядатись, як належний і допустимий доказ неплатоспроможності ТОВ "Боріваж".

200. За позицією суду апеляційної інстанції, подані документи розпорядником майна на стадії розпорядження майном ТОВ "Боріваж" не надають достатніх правових підстав для висновку про наявність ознак неплатоспроможності ТОВ "Боріваж" на момент ухвалення оскаржуваної постанови місцевого господарського суду, а отже, й для переходу у ліквідаційну процедуру у цій справі.

201. Суд апеляційної інстанції погодився з доводами апеляційних скарг про хибність висновку господарського суду щодо вартості активів боржника в розмірі 297 127 331,50 грн, оскільки такий висновок сформовано внаслідок неналежного виконання розпорядником майна ТОВ "Боріваж" покладених на нього обов`язків щодо проведення інвентаризації та фінансового аналізу боржника.

202. Так, суд апеляційної інстанції погодився із судом першої інстанції про те, що розмір пасиву боржника становить 10 305 599 795,98 грн, проте не погодилася із встановленим судом першої інстанції розміром активу в сумі 297 127 331,50 грн.

203. Суд апеляційної інстанції встановив такі обставини.

204. Згідно з наказом № 3 від 30.08.2023 було вирішено провести повторну інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, майна та активів на ТОВ "Боріваж". Відповідно до акту інвентаризації вартість всіх активів боржника в сумі 297 127 331,50 грн визначена за їх балансовою вартістю.

205. Відповідно до акту інвентаризації наявності фінансових інвестицій № 9 за даними бухгалтерського обліку номінальна вартість фінансових інвестицій становить 242 733 450,98 грн, балансова вартість становить 211 903 816,96 грн.

206. Фінансовими інвестиціями, що обліковуються на балансі підприємства, є, зокрема:

- частка в статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" у розмірі 99,99996% номінальною вартістю 242 733 450,98 грн, балансовою вартістю 211 903 816,95 грн;

- частка в статутному капіталі ТОВ "Агротермінал" у розмірі 100,00 % номінальною вартістю 16 647 287,23 грн, балансовою вартістю 0,01 грн;

- частка в статутному капіталі ВАТ "Завод гірничого обладнання "Булат" у розмірі 0,8858 % номінальною вартістю 1 100 635,75 грн, балансовою вартістю 0,00 грн;

- частка в статутному капіталі ПАТ "ЗНВКІФ "Стандарт Преміум" у розмірі 0,4756 % номінальною вартістю 856 100, грн, балансовою вартістю 0,00 грн (Таблиця 4.16 Аналізу від 13.12.2023).

207. Відповідно до Таблиці 4.17 Аналізу від 13.12.2023 (Аналіз довгострокових фінансових інвестицій за 2019-2022 роки) довгострокові фінансові інвестиції, які обліковуються за методом участі в капіталі інших підприємств (р. 1030 Балансу), станом на 2022 рік становлять 211 904 тис. грн.

208. Питома вага довгострокових фінансових інвестицій в складі необоротних активів станом на 2022 рік - 93,7%.

209. Питома вага довгострокових фінансових інвестицій в складі загальних активів станом на 2022 рік - 68,3%.

210. Довгострокові фінансові інвестиції підприємством обліковуються на балансі підприємства за методом участі в капіталі інших підприємств (р.1030 Балансу) та входять до складу необоротних активів (Таблиця 4.1 Аналізу від 13.12.2023).

211. Відповідно до цієї таблиці питома вага довгострокових фінансових інвестицій в складі загальних активів станом на 2022 рік становить 68,3%; вартість всіх необоротних активів становить 226 218 тис. грн; питома вага всіх необоротних активів в складі загальних активів станом на 2022 рік становить - 72,87%.

212. Метод участі в капіталі - метод обліку інвестицій, згідно з яким балансова вартість інвестицій відповідно збільшується або зменшується на суму збільшення або зменшення частки інвестора у власному капіталі об`єкта інвестування (п. 3. (НП(С)БО 12 «Фінансові інвестиції).

213. Фінансові інвестиції первісно оцінюються та відображаються у бухгалтерському обліку за собівартістю. Собівартість фінансової інвестиції складається з ціни її придбання, комісійних винагород, мита, податків, зборів, обов`язкових платежів та інших витрат, безпосередньо пов`язаних з придбанням фінансової інвестиції (п.4 НП(С)БО 12).

214. Фінансові інвестиції, що обліковуються за методом участі в капіталі, на дату балансу відображаються за вартістю, що визначається з урахуванням зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування, крім тих, що є результатом операцій між інвестором і об`єктом інвестування (п. 12 НП(С)БО 12).

215. Ринкова вартість фінансової інвестиції - сума, яку можна отримати від продажу фінансової інвестиції на активному ринку (п.3. (ІІГІ(С)БО 12).

216. Критерії активного ринку - предмети, що продаються та купуються на цьому ринку, є однорідними; у будь - який час можна знайти зацікавлених продавців і покупців; інформація про ринкові ціни є загальнодоступною (п.4 НП(С)БО 8 «Нематеріальні активи).

217. Балансова вартість - це сума, за якою актив визнають після вирахування будь-якої суми накопиченої амортизації та накопичених збитків від зменшення корисності (МСБО 16).

218. При цьому, балансова вартість активів, навіть таких як нерухомість, автомобілі або обладнання, може бути навіть нульовою, однак при цьому не означає, що ці активи дійсно нічого не варті.

219. Як правильно врахував суд апеляційної інстанції, згідно з абз. 10 пункту 2.2.1. (Аналіз необоротних активів) Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України 26.10.2010 № 1361) у разі коли загальна вартість необоротних активів підприємства становить у структурі балансу понад 50 відсотків, здійснюється ринкова оцінка основних засобів та нематеріальних активів, вартість яких перевищує один відсоток загальної вартості таких активів.

220. Необоротні активи - це сукупність майнових цінностей, які багаторазово беруть участь у процесі господарської діяльності підприємства, тривалістю використання більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

221. До необоротних господарських засобів підприємства належать: основні засоби, капітальні інвестиції, інші необоротні матеріальні активи, нематеріальні активи, довгострокові фінансові інвестиції, довгострокова дебіторська заборгованість, інші необоротні активи

222. Як встановлено судом апеляційної інстанції, у Аналізі фінансово-господарського стану боржника від 13.12.2023, розпорядник майна зазначив, що фінансові інвестиції, що обліковуються на балансі підприємства, а саме: частка в статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" у розмірі 99,99996% вартістю 211 904 тис. грн, є предметом застави згідно з Договором застави від 27.10.2016 №ОННБЬОК271016/0/ в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним Договором від 13.12.2016 № ОМНБЬОМ06941, укладеним між ТОВ "Боріваж" та АТ КБ "ПриватБанк", то для встановлення ринкової вартості фінансових інвестицій проводиться незалежна експертна оцінка частки ТОВ "Боріваж" в статутному капіталі емітента корпоративних прав ТОВ "Агротермінал Логістік", оскільки балансова вартість суттєво відрізняється від ринкової.

223. Разом з тим, як встановлено судом, на момент проведення розпорядником майна Аналізу фінансово-господарського стану ТОВ "Боріваж" ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 зупинено провадження у справі №904/9627/21 в зв`язку з проведенням судової експертизи щодо визначення ринкової вартості всього рухомого та нерухомого майна, яке підлягає оцінці при визначенні вартості частки учасника ТОВ "Боріваж", що складає 99,99996% у статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" або 211 904 тис. грн балансовою вартістю.

224. При цьому ТОВ "Агротермінал Логістік" володіє предметом нерухомого майна: "морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом", яке було передано в 2016 році ТОВ "Боріваж" як майновий внесок до статутного капіталу ТОВ "Агротермінал Логістік".

225. Також судами встановлено, що окрім частки в статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" у розмірі 99,99996 %, Боржник, ТОВ "Боріваж", володіє також часткою в статутному капіталі ТОВ "Агротермінал" у розмірі 100,00 % номінальною вартістю 16 647 287,23 грн, ринкова вартість якої також не встановлена.

226. Отже, за наведених обставин, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що передчасним є висновок суду першої інстанції щодо вартості активів боржника в розмірі 297 127 331,50 грн як передумови для висновку про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

227. Центральний апеляційний господарський суд встановив, що ТОВ "Боріваж" за чотири місяці до відкриття провадження у справі про банкрутство, здійснило відчуження значної частини своїх активів (фактично 100%), в тому числі і право оренди морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом, який складав 95% всіх активів, на одну особу - ТОВ "Термінал "Боріваж". При цьому, суд встановив, що в аналізі фінансово-господарського стану боржника зазначалося про відсутність значного відчуження основних засобів, задіяних в господарській діяльності, шляхом безоплатної передачі, продажу, ліквідації, передачі в оренду.

228. У пункті 4 частини першої статті 12 КУзПБ право арбітражного керуючого залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.

229. Тож колегія суддів частково погоджується із скаржниками про право розпорядника майна залучати для забезпечення виконання своїх повноважень відповідних фахівців. Водночас, положення КУзПБ (частина друга статті 12, частина третя статті 44) покладають обов`язок здійснити аналіз фінансово-господарського стану боржника саме на розпорядника майна.

230. Відповідно до пункту 1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 10.09.2020 № 3105/5, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Аналіз) проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361). Арбітражний керуючий, призначений судом розпорядником майна, проводить Аналіз до проведення перших зборів кредиторів та подає результати Аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

231. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.10.2023 на зборах та комітеті кредиторів ними було отримано документи, в тому числі аналіз фінансово-господарського стану боржника, проведений ФОП Лимешко.

232. Однак, як до Аналізу фінансово-господарського стану боржника від 27.10.2023, так і до Аналізу від 13.12.2023 розпорядником майна не долучено копії документів на підставі яких проводився фінансовий аналіз боржника, таких як:

- Договір купівлі-продажу основних засобів від 01.12.2022 №0112-22 (ст.48 аналізу);

- Договір купівлі-продажу транспортних засобів від 05.12.2022 №0512-22 (ст.48 аналізу);

- Договір купівлі-продажу запасів від 02.12.2022 №0212-22 (ст.51 аналізу);

- Штатний розклад підприємства з 2020 по 2023 роки (ст.68-71 аналізу);

- Звіт з праці 1-ПВ з 2020 по 2023 роки (ст.68-71 аналізу);

- Договір купівлі-продажу зерна сільськогосподарських культур від 04.12.2020 №04/12/2020НФ та первинних документів до нього (ст.72-78 Аналізу);

- Договір №Д/20-01 на перевалку вантажу від 30.06.2020 та документи до нього (зокрема щодо об`ємів перевалки) (ст.78-82 аналізу);

- Договір відступлення права вимоги №26/12 від 26.12.2019 та документи до нього (ст.82-85 аналізу);

- Договір відступлення права вимоги (цесії) №Б-АД від 19.01.2023 та документи до нього ( ст.85-87 аналізу);

- Кредитні договори та додатки до них (ст.88-136);

- Договір страхування кредиту №16/04/05-01 К від 05.04.2016 та додатки до нього (ст.90-103 Аналізу)

- Договори відступлення права вимоги між ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "ФК "Фрейзер" та докази оплати ТОВ "Боріваж" на користь ТОВ "ФК "Фрейзер" в сумі 405 369 002,58 грн (ст.90-103 Аналізу);

- Договір страхування кредитів №15/01/05-01 К від 05.01.2015 та документів до нього (ст.107-108 аналізу);

- Договір факторингу №09-02/2021ФК від 09.02.2021 та доказів оплати ТОВ "Боріваж" на користь ТОВ "ФК "Фрейзер" в сумі 61 519 596,73 грн (ст.108-109 аналізу);

- Договори на консультаційні послуги та аудит, послуги інформатизації, та докази їх виконання (ст.144 аналізу).

233. Суд апеляційної інстанції також врахував, що відповідно до вступної частини Аналізу фінансово-господарського стану ТОВ "Боріваж" від 13.12.2023, проведеного розпорядником майна, його виконано на вимогу та у відповідності до КУзПБ та наказу Міністерства юстиції України від 26.02.2013 № 327/5 "Про затвердження Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства", який на момент проведення Аналізу вже втратив чинність (цей наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції № 3105/5 від 10.09.2020).

234. Окрім того, поданий до суду здійснений саме розпорядником майна Аналіз фінансово-господарського стану боржника не був предметом розгляду на зборах кредиторів та засіданні комітету кредиторів, на яких були прийняті рішення щодо переходу у цій справі до ліквідаційної процедури.

235. Отже, зі встановленим судом апеляційної інстанції обставин, висновки цього суду щодо передчасності переходу у справі про банкрутство ТОВ "Боріваж" зроблені у зв`язку із неповнотою дій розпорядника майна, а саме наявністю у здійсненому розпорядником майна Аналізі фінансово-господарського стану боржника суттєвих недоліків, зокрема, щодо вартості активів боржника, що не дозволяє дійти чітких та однозначних висновків про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

236. Відсутність належним чином здійсненого аналізу та дослідження дійсного фінансово-господарського стану боржника на момент вирішення питання про запровадження у справі про банкрутство судової процедури ліквідації суперечить КУзПБ.

237. Звідси суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

238. Колегія суддів вкотре наголошує, що визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном.

239. Верховний Суд враховує, що в силу приписів статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не наділений компетенцією встановлення обставин справи та переоцінки доказів.

240. Натомість доводи касаційних скарг зводяться саме до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, які підтверджують виконання розпорядником майна обов`язків у цій справі щодо здійснення аналізу та дослідження дійсного фінансово-господарського стану боржника.

241. Крім того, у касаційних скаргах розпорядника майна, ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" наведені обставини та посилання на дії інших учасників у справі про банкрутство, які не були предметом розгляду у судах попередніх інстанцій та в силу приписів статті 300 ГПК України не можуть були предметом розгляду то оцінки суду касаційної інстанції.

242. При цьому, надаючи оцінку доводам скаржників щодо не врахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду необхідно зазначити, що відповідні правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування у цій справі норм права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

243. Аналіз висновків суду апеляційної інстанції у цій справі та у наведених скаржниками постановах суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

244. При цьому у наведених скаржниками постановах Верховного Суду, зокрема, наголошувалось про необхідність ухвалення судового рішення у підсумковому засіданні суду у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

245. З урахуванням визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв такої подібності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19), суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції були враховані висновки щодо застосування норм права у подібних відносинах у більшій частині справ, на які посилалися скаржника, відсутні підстави для задоволення клопотань Уповноваженої особи та боржника про закриття касаційного провадження у частині оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 у справі № 904/1926/23.

246. Водночас колегія суддів вважає нерелевантними посилання розпорядника майна на постанову Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 914/1196/20, оскільки у наведеній справі предметом судового розгляду було не питання переходу до наступної судової процедури у справі про банкрутство, а питання покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника та засновника підприємства у зв`язку із доведенням до банкрутства.

247. Отже, доводи касаційних скарг розпорядника майна, ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Дворічанське-Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 не підтвердилися, оскільки судом апеляційної інстанції були враховані правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у наведених у касаційних скаргах постановах.

248. Щодо доводів розпорядника майна про допущені, на його думку, процесуальні порушення суду апеляційної інстанції колегія суддів враховує таке.

249. Так, розпорядник майна стверджує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки письмовим та усним поясненням арбітражного керуючого Шевченка В. Є. під час розгляду апеляційних скарг; не з`ясував всіх обставин та не дослідив докази, які знаходяться в матеріалах справи та мають суттєве значення для розгляду справи, не врахував доводи, судження, твердження сторін, не встановив реальні обставини справи.

250. Під час апеляційного провадження у справі № 904/1926/23 до суду апеляційної інстанції арбітражний керуючий подавав клопотання про долучення доказів, які містили прохання про долучення до матеріалів справи документів, які як встановив суд апеляційної інстанції не подавалися до суду першої інстанції. При цьому подаючи їх до суду апеляційної інстанції заявник не надав будь-якого підтвердження щодо позбавлення його можливості подати докази у строк, встановлений судом першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано не враховував при здійснення апеляційного перегляду справи.

251. Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції враховує також висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

252. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

253. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

254. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

255. Враховуючи викладене, касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат

256. Оскільки суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" - арбітражного керуючого Шевченка В. Є. залишити без задоволення.

3. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/1926/23 залишити без змін.

4. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 у справі № 904/1926/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

К. Огороднік