УХВАЛА

16 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/16845/23 (910/14438/24)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" (вх. № 4938/2025)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025

у складі колегії суддів: Станіка С.Р.-головуючого, Остапенка О.М., Сотнікова С.В

та на рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2025

у складі судді Мандичева Д. В.

у справі № 910/16845/23 (910/14438/24)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЛ-Інвест"

про визнання недійсним договору

в межах справи №910/16845/23

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг"

про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/16845/23 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг".

22.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" про визнання недійсним Договору поруки №17.08.23/П від 17.08.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" та Приватним акціонерним товариством "Київ-Одяг".

26.02.2025 рішенням Господарського суду міста Києва позов задоволено повністю: Визнано недійсним Договір поруки № 17.08.23/П від 17.08.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" та Приватним акціонерним товариством "Київ-Одяг". Стягнено з Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк 1 514,00 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 1 514,00 грн витрат по сплаті судового збору.

03.06.2025 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено: 09.06.2025) апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 у справі № 910/16845/23 (910/14438/24) - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 у справі № 910/16845/23 (910/14438/24) - залишено без змін.

27.06.2025 (через підсистему "Електронний суд") Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі № 910/16845/23 (910/14438/24); ухвалити постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі / або справу № 910/16845/23 (910/14438/24) передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

27.06.2025 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 3 028 грн.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі № 910/16845/23 (910/14438/24), Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" належало сплатити судовий збір в розмірі 4 844,80 грн (3 028 х 200% х 0,8).

Натомість, скаржником до касаційної скарги додано документ, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 822,40 грн, тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законом.

Таким чином, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.

Крім цього, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі №910/16845/23 (910/14438/24) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" зазначило пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

Під час касаційного оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Однак, навівши обґрунтування підстави касаційного оскарження, визначеної у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" взагалі не обґрунтовано підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, та неналежно обґрунтовано підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України,

Так, на обґрунтування підстави касаційного оскарження, визначеної у пункті 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначив, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій оскаржуються ним з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази), водночас, скаржник не вказав, які саме докази не дослідили місцевий та апеляційний суди.

Правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності та змагальності Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу доводами, які скаржник не навів у її тексті, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом зазначених принципів господарського судочинства.

Тож скаржнику слід визначитися щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та належним чином обґрунтувати ці підстави з урахуванням викладеного вище у цій ухвалі.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:

1) надати документ, що підтверджує сплату (доплату) судового збору у розмірі 22,40 грн. (4 844,80 4 822,40).

2) належним чином обґрунтувати підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

При цьому Верховний Суд зазначає, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, також необхідно надіслати учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" на рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі № 910/16845/23 (910/14438/24) - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков