РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2025Справа № 910/5806/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична машинобудівна компанія"

про стягнення 196 814,12 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична машинобудівна компанія" про стягнення 196 814,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору надання послуг № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р. в частині надання послуг (робіт)/обладнання, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 148 142,25 грн. авансу, 19 914,65 грн. пені, 9 876,15 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язань, 9 876,15 грн. штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань, 6 991,81 грн. інфляційних втрат та 2 013,11 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/5806/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/5806/25 сторони повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична машинобудівна компанія" (виконавець) укладено договір надання послуг № UEMC 0031952, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надати/виконати за плату послуги з ремонту, вантажних підіймальних механізмів чи його складових частин, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг зазначається у рахунках-фактурах та додатках, які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що оплата за надані послуги здійснюється на підставі рахунку-фактури у строки, визначені у відповідному додатку до договору, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Передача наданих виконавцем послуг (виконаних робіт)/обладнання та приймання їх результатів замовником підтверджується актом приймання наданих послуг (виконаних робіт/обладнання), який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 7 робочих днів, після фактичного надання послуг (виконаних робіт) (п. 4.2 договору).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2025 р. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

13.12.2024 р. сторонами підписано додаток № 4 до договору надання послуг № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р., відповідно до якого:

- загальна сума надання послуг (робіт)/обладнання становить 197 523,00 грн.;

- умови оплати: 75% - авансова передплата в термін 3 робочі дні з моменту підписання додатку № 4 від 13.12.2024 р., 25% - остаточний розрахунок протягом 3 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт;

- термін виконання робіт: 14 робочих днів після отримання авансової передплати.

На виконання умов додатку № 4 від 13.12.2024 р. позивач перерахував на користь відповідача 75% авансового платежу у розмірі 148 142,25 грн. Строк надання послуг (робіт)/обладнання - 03.01.2025 р. (14 робочих днів після отримання авансової передплати).

13.03.2025 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою від 06.03.2025 р. про виконання зобов`язань за договором надання послуг № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р. та додатком № 4 від 13.12.2024 р., а також просив сплатити пеню, штраф, інфляційні втрати та 3% річних.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 678, вимога позивача була отримана відповідачем 18.03.2025 р.

11.04.2025 р. позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання в односторонньому порядку договору надання послуг № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р., а також просив сплатити пеню, штраф, інфляційні втрати та 3% річних.

Підстави для реалізації замовником права на односторонню відмову від договору підряду визначено, зокрема, положеннями ст.ст. 849, 852 та 858 Цивільного кодексу України.

Відповідь на вимогу та повідомлення про розірвання договору отримано не було, послуги (роботи)/обладнання не надано, грошові кошти (аванс) не повернуто.

Враховуючи, що відповідач відмовився від виконання зобов`язань та не здійснив повернення авансу за договором надання послуг № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є змішаним: містить елементи договору підряду та надання послуг.

Приписами ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст. 837 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині надання послуг (робіт)/обладнання, у зв`язку з чим, за висновком суду, відмовився від виконання умов договору № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р. в односторонньому порядку.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення надання позивачу послуг (робіт)/обладнання або повернення суми авансового платежу у розмірі 148 142,25 грн. суду не надав.

Суд зазначає, що аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 148 142,25 грн. авансу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 19 914,65 грн. пені, 9 876,15 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язань, 9 876,15 грн. штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань, 6 991,81 грн. інфляційних втрат та 2 013,11 грн. 3% річних.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 7.3 договору у випадку порушення строків надання послуг виконавець сплачує замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, що діє в період прострочення, від вартості послуг, за кожен день прострочення, а за прострочення надання послуг понад 30 банківських днів додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від вартості послуг. Сплата неустойки та штрафу не звільняє виконавця від виконання зобов`язань за цим договором в натурі.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що у випадку односторонньої невмотивованої відмови від надання послуг виконавець сплачує на користь замовника штраф у розмірі 5% від вартості послуг.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши надані позивачем до матеріалів справи розрахунки пені та штрафів, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 19 914,65 грн. пені, 9 876,15 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язань, 9 876,15 грн. штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки виконавець не виконав зобов`язання за отриманим авансом, а позивач в односторонньому порядку відмовився від договору № UEMC 0031952 від 23.10.2024 р. з додатком № 4 до нього, то у відповідача відпала правова підстава для збереження у себе сплаченої ТОВ «СОВЄК» суми авансу у розмірі 148 142,25 грн.

У даному випадку, розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами встановлено законом, а саме - ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки вказаною статтею визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є необґрунтованими та арифметично невірними, оскільки позивач здійснює таке нарахування на всю суму договору (197 523,00 грн.), в той час як має здійснювати нарахування лише на суму авансового платежу у розмірі 148 142,25 грн.

За перерахунком суду, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6 317,56 грн. інфляційних втрат та 1 509,83 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" .

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична машинобудівна компанія" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, н/п № 43, код 44210006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" (21017, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 56-Б, код 33380776) 148 142 (сто сорок вісім тисяч сто сорок дві) грн. 25 коп. авансу, 19 914 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 65 коп. пені, 9 876 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 15 коп. штрафу за прострочення виконання зобов`язань, 9 876 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 15 коп. штрафу за односторонню відмову від виконання зобов`язань, 6 317 (шість тисяч триста сімнадцять) грн. 56 коп. інфляційних втрат, 1 509 (одну тисячу п`ятсот дев`ять) грн. 83 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 2 407 (дві тисячі чотириста сім) грн. 91 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА