ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. Справа№ 910/8367/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024

у справі №910/8367/24 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991»

про стягнення 623 343, 64 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 закрито провадження в справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» суми основного боргу в розмірі 40 000, 00 грн. У іншій частині позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» 499 679 грн 48 коп. основного боргу, 65 422 грн 22 коп. пені, 8 684 грн 10 коп. інфляційних втрат, 7 164 грн 38 коп. 3% річних та 8 714 грн 25 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» звернулося 15.10.2024 (згідно поштового трекера на конверті) до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі № 910/8367/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

05.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат у розмірі 18 000,00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, до клопотання долучено докази на підтвердження розміру вказаних витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/8367/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/8367/24 залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

08.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» надійшла заява про ухвалення додаткової постанови у справі №910/8367/24.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) заяву про ухвалення додаткової постанови у справі №910/8367/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні з 08.04.2025, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.04.2025 у справі №910/8367/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Тищенко О.В., судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 прийнято справу №910/8367/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А. Розгляд справи призначено на 06.05.2025. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» право подати до суду апеляційної інстанції заперечення (пояснення, міркування) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в письмовій формі протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

16.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представників.

06.05.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №910/8367/24 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на 27.05.2025.

У судове засідання 27.05.2025 учасники справи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про поважність причин нез`явлення в судове засідання суд не повідомляли, хоча про дату, місце та час були повідомлені належним чином, шляхом надіслання копії ухвали суду від 19.05.2025 до електронних кабінетів сторін.

За частиною 4 статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Обговоривши питання можливості розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови за відсутності представників сторін, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи, що відповідач про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції не повідомив та не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду вказаної заяви у даній справі без заслуховування додаткових пояснень, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткової постанови без участі вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про ухвалення додаткової постанови у справі та додані до неї документи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу було подано до прийняття постанови у справі, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК України.

Звернувшись із заявою про ухвалення додаткової постанови, позивач просить суд стягнути з відповідача 18 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача, оскільки у постанові суду дане питання не вирішено.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» та адвокатом Зелінкою Василем Володимировичем укладено договір про надання правової допомоги №0304/2 від 03.04.2024.

04.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» (далі - клієнт) та адвокатом Зелінкою Василем Володимировичем (далі - адвокат) підписано акт про надання послуг, відповідно до якого адвокат надав клієнту правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №0304/24 від 03.042024, а клієнт прийняв її.

Відповідно до п. 2 вказаного акту, вартість послуг становить 18 000,00 грн, які складаються з підготовки та поданні відзиву в інтересах ТОВ «Євро Форвардінг» на апеляційну скаргу ТОВ«Трейд Хауз 1991» до Північного апеляційного господарського суду, вартість однієї години 3000,00 грн, витрачено часу 6 годин.

Слід зазначити, що положення ст. 60 ГПК України передбачають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються як довіреністю, так і ордером.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» у справі №910/8367/24 здійснював адвокат Зелінка В.В., який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1344870 від 05.02.2025, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Вищенаведені документи у сукупності підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу у справі на зазначену ним суму 18000,00 грн, яка встановлена у формі погодинної оплати.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, на суму 18 000, 00 грн.

Водночас, судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» своїм процесуальним правом подати до суду апеляційної інстанції пояснення чи заперечення щодо заяви позивача про ухвалення додаткової постанови не скористалось.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивача, враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, а також відсутність заперечень відповідача, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» щодо ухвалення додаткової постанови та стягнення з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №910/8367/24 задовольнити.

2. Прийняти додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/8367/24.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Хауз 1991» (04050, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд. 16-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» (79041, м. Львів, просп. Городоцька, буд. 160; ) 18 000 (вісімнадцять тисячі) гри 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови у справі №910/8367/24 доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/8367/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 14.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

С.А. Гончаров