ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 Справа № 914/898/25

За позовом:Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, Львівська обл., м. Миколаїв
до відповідача:Приватного акціонерного товариства «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», Львівська обл., с. Рудники
про:внесення змін до договору
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:Геряк К.В. представниця;
від відповідача:Мехеда Н.В. представник.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області (надалі Позивач, Міська рада) звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» (надалі Відповідач, ПрАТ «Львівський рибний комбінат») про внесення змін до договору.

Ухвалою від 14.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 12.05.2025.

Ухвалою від 12.05.2025 відкладено підготовче засідання на 26.05.2025.

У підготовчому засіданні 26.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.06.2025.

Ухвалою від 17.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 07.07.2025.

У судове засідання 07.07.2025 представниця позивача з`явилася, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач забезпечив явку повноважного представника у судове засідання 07.07.2025, який просив відмовити у задоволенні позову.

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 04.12.2009 між Миколаївською РДА (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди землі №28, на підставі якого у строкове, платне володіння та користування відповідача було передано земельну ділянку площею 496,6 га разом із водним об`єктом, яка знаходиться на території Рудниківської сільської ради Стрийського району Львівської області, за межами населеного пункту з кадастровим номером :03:000:0001.

З набранням чинності Законом №1423-ІХ вказана вище земельна ділянка перейшла до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади в особі позивача, а відтак і права та обов`язки орендодавця за договором оренди належать позивачу.

Міська рада стверджує, що договір оренди не відповідає умовам Типового договору оренди землі, затв. постановою КМУ №572 від 02.06.2021. Станом на сьогодні, передача водного об`єкта в оренду здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта, а в разі надання в оренду рибогосподарської технологічної водойми паспорта та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми. Однак, такий паспорт у відповідача відсутній. Окрім цього, обчислення розміру орендної плати здійснюється і за водний об`єкт, і за земельну ділянку. Через відсутність у відповідача паспорта водного об`єкта, орендна плата не розраховується та не сплачується, та як наслідок порушуються права позивача.

Позивач вказує, що відповідач ухиляється від підписання додаткових угод в частині зміни реквізитів та сторін договору, нормативної грошової оцінки та плати за водний об`єкт, а також не виготовляє паспорт водного об`єкта.

Зважаючи на це, він просить суд зобов`язати відповідача внести зміни до договору оренди та привести його у відповідність до вимог типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021 на основі виготовленої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та паспорта водного об`єкта.

Доводи відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з таких підстав:

1) Позовні вимоги заявлені Міською радою передчасно, оскільки перед укладенням додаткової угоди існує потреба: 1) у розробці проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою зміни її цільового призначення та у відповідному рішенні Міської ради про його затвердження; 2) у оновленні нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, цільове призначення якої змінено; 3) у паспортах водних об`єктів, що знаходяться на орендованій ділянці, які будуть погоджені з Держводагентством. Недотримання цих умов унеможливлює укладення додаткової угоди та перешкоджає, зокрема встановленню грошового виразу орендної плати та проведення її розрахунку.

2) Надана позивачем додаткова угода не містить усіх істотних умов договору, а тому не може бути укладена, у т.ч. у судовому порядку. Так, у ній не вказано, розмір орендної плати, актуальні відомості про об`єм та площу водного об`єкта, стан та характеристики гідротехнічних споруд, лінійних споруд, мостових переходів, а також інших об`єктів інфраструктури, розташованих на земельній ділянці (за наявності). Позивач також не надав паспорта водного об`єкта, не вказав розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що виключає погодження сторонами розміру оренди.

3) У додатковій угоді повинен мітитися гриф погодження з Держводагентством, однак відповідної вимоги позивачем не дотримано.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

04.12.2009 між Миколаївською районною адміністрацією (орендодавець) та ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», найменування якого змінено на ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», (орендар) укладено Договір оренди землі №28 (надалі Договір), згідно із пунктом 1 якого орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №640 від 03.12.2009 надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку із цільовим призначенням «землі водного фонду, інші відкриті землі, землі сільськогосподарського призначення», яка знаходиться на території Рудниківської сільської ради Миколаївського району Львівської області за межами населеного пункту (індексний кадастровий номер ділянки :03:000:0001) (Т.1; а.с. 21-26).

15.08.2016 до Договору було внесено зміни згідно із Додатковою угодою (Т.1; а.с. 27). Відтак, договірні положення викладатимуться судом з урахуванням внесених змін.

Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка площею 496,6 га, з яких 424,9 га під ставками, 9,5 га болото; 9,6 га інші відкриті землі без рослинного покриву; 3,0 га господарські будівлі і двори; 4,0 га господарські шляхи і прогони; 18,0 га рілля; 6,0 га сіножаті; 21,6 га пасовище.

Згідно із пунктами 4, 14, 15 Договору земельна ділянка передається в оренду з водними об`єктами ставками. Земельна ділянка передається в оренду для риборозведення та вирощування товарної риби. Цільове призначення земельної ділянки 434,4 га землі водного фонду, 9,6 га інші відкриті землі, 52,6 га землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до пунктів 5, 9 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6`448`389,00 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки для всіх категорій орендованих земель, що становить 255`936,56 грн. в рік.

Додатком до Договору є розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку станом на 15.08.2016 (Т.1; а.с. 28).

Як передбачено пунктом 8 Договору, договір укладено строком на сорок п`ять років.

22.07.2024 Міська рада зареєструвала право власності на орендовану відповідачем земельну ділянку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №388045848 від 24.07.2025 (Т.1; а.с. 29, 79).

Згідно із пунктом 37 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов договору.

Пунктом 33 Договору встановлено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Міська рада направляла відповідачу листа №619/09.1-11/35в від 30.07.2025, у якому просила ПрАТ «Львівський рибний комбінат» привести Договір у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками» шляхом підписання додаткової угоди в частині зміни реквізитів та сторін, нормативної грошової оцінки та сплати за водні об`єкти, а також виготовити паспорти водних об`єктів і провести зміну виду цільового використання орендованої земельної ділянки (Т.1; а.с. 34-35).

Листом №12-01/51 від 18.02.2025 позивач повідомляв відповідача про проведення 26.02.2025 чергового засідання комісії Міської ради з питань приведення договорів оренди земель водного фонду до вимог закону та просив, щоб представники ПрАТ «Львівський рибний комбінат» прибули на відповідне засідання (Т.1; а.с. 36).

Оскільки відповідач проігнорував звернення позивача, а також не привів Договір у відповідність до вимог чинного законодавства, Міська рада звернулася до суду із цим позовом про зобов`язання внести зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди, проєкт якої наявний у матеріалах цієї справи (Т.1; а.с. 70-78).

ОЦІНКА СУДУ.

Частинами 1, 8 статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Нормою частини 1 статті 13 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон №161-XIV) визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між сторонами на підставі Договору оренди землі №28 від 04.12.2009, укладеного щодо користування земельною ділянкою з кадастровим №:03:000:0001, площею 496,6 га. Умовами вказаного Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду з водними об`єктами ставками, для риборозведення та вирощування товарної риби.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (частини 1, 2 статті 83 ЗК України).

Приписами частини 5 статті 83 ЗК України визначено, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі, зокрема передачі їм земель державної власності.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення Договору оренди землі земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0001 перебувала у державній власності в особі Миколаївської районної адміністрації.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-IX від 28.04.2021, доповнено Перехідні положення ЗК України пунктом 24, згідно із яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Оскільки Закон №1423-IX від 28.04.2021 набрав чинності 27.05.2021, то земельна ділянка із кадастровим номером :03:000:0001 перейшла у комунальну власність.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

22.07.2024 Міська рада зареєструвала право власності на орендовану відповідачем земельну ділянку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №388045848 від 24.07.2025.

Таким чином, на момент ухвалення судом рішення, земельна ділянка із кадастровим номером :03:000:0001 перебуває у комунальній власності, а її власником є Міська рада.

Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Згідно зі статтею 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, у зв`язку із передачею земельної ділянки у комунальну власність та реєстрацією вказаного права у державному реєстрі, у договірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора з Миколаївської районної адміністрації на Міську раду, якій на момент розгляду справи судом належать права та обов`язки орендодавця за Договором оренди землі.

У даній справі позивач звернувся до суду із матеріально-правовою вимогою про зобов`язання відповідача внести зміни до Договору оренди землі та привести його у відповідність до вимог типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021, на основі виготовленої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та паспорта водного об`єкта.

Як на підставу позовних вимог, він посилається на те, що з 04.11.2020 змінилося правове регулювання відносин пов`язаних з орендною водних об`єктів. Так, вони надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, типова форма якого затверджена постановою КМУ №572 від 02.06.2021. Договір оренди землі №28 від 04.12.2009 не відповідає формі типового договору оренди, що зумовлює необхідність внесення змін до нього. Невідповідність полягає у відсутності паспорта водного об`єкта, який не був розроблений відповідачем, що унеможливлює проведення розрахунку орендної плати, яка обчислюється окремо за водний об`єкт та земельну ділянку. Крім цього, невідповідності мають місце у частині зазначення орендодавця та реквізитів для сплати орендної плати за землю. Відповідач повинен був привести умови договору у відповідність до вимог типового договору, однак допустив бездіяльність.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд зазначає таке.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зміна правовідношення (пункт 6 частини 2 статті 16 ЦК України).

Суд зазначає, що у даній справі позивач звернувся до суду із позовом з метою захисту своїх прав та законних інтересів як орендодавця за Договором оренди землі. На його переконання, його порушені права будуть поновлені у випадку внесення змін до відповідного Договору, які відповідатимуть законодавчим вимогам щодо форми та змісту договору оренди землі в комплексі з розташованими на ній водними об`єктами.

Разом з цим, задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача внести зміни до Договору оренди землі та приведення його у відповідність до вимог типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021, не забезпечить досягнення бажаного правового результату, адже за результатами постановлення судового рішення зміни до договору не будуть внесені. У зв`язку із цим, існуватиме потреба нового звернення до суду із позовом для реального відновлення порушених прав.

Таким чином, задоволення позовних вимог у сформульований позивачем спосіб не призведене до бажаних для нього правових наслідків, а порушенні права Міської ради не будуть поновлені.

Суд звертає увагу на те, що цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 06.04.2021 у справі №925/642/19).

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Поряд цим, суд зазначає, що ефективним способом захисту у цій категорії спорів є звернення до суду із позовом про визнання укладеною додаткової угоди у відповідній редакції. За результатами розгляду такого позову та встановлення наявності підстав для його задоволення судом може бути визнано укладеною між сторонами відповідну додаткову угоду із викладенням її тексту у резолютивній частині рішення, як це передбачено частиною 9 статті 238 ГПК України.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №910/6139/20 вказано, що визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України.

За наслідками розгляду такої вимоги у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись частиною 9 статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції.

Так, дійсно, Міська рада долучила до позовної заяви проєкт Додаткової угоди до Договору оренди землі, однак протягом усього розгляду справи первісно сформульовані позивачем позовні вимоги залишалися незмінними. Так, позивач не просив суд змінити предмет позову на зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду на визначеній у ній умовах.

З огляду на це, у суду відсутні підстави вважати, що предметом позову є матеріально-правова вимога про визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди землі, яка була надана позивачем, а отже і немає підстав для розгляду відповідної позовної вимоги.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що навіть у випадку обрання позивачем ефективного способу захисту своїх прав, підстави для задоволення позову були б відсутні, оскільки наданий Міською радою проєкт додаткової угоди не відповідає встановленим на законодавчому рівні вимогам.

Земельна ділянка передавалася відповідачу в оренду разом з розташованими на ній водними об`єктами (ставками), що обумовлює застосування до спірних правовідносин приписів Водного кодексу України та положень Закону №161-XIV в частині оренди землі з розташованими на ній водними об`єктами.

02.03.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками», яким оновлено правове регулювання порядку оренди водних об`єктів, зокрема шляхом внесення змін до статті 51 Водного кодексу України та статті 15 Закону №161-XIV.

Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт. Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.

Оренда землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом здійснюється на підставі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021.

Статтею 15 Закону №161-XIV передбачено, що у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом зазначаються: 1) розмір орендної плати за водний об`єкт; 2) об`єм та площа водного об`єкта (водного простору), у тому числі рибогосподарської технологічної водойми; 3) перелік гідротехнічних споруд, лінійних споруд, мостових переходів, а також інших об`єктів інфраструктури, розташованих на земельній ділянці (за наявності), їх характеристики та стан; 4) зобов`язання орендаря щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування. Невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом є паспорт водного об`єкта.

Зі змісту Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом також випиває, що його істотними умовами є, серед іншого, умови про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на дату укладення договору, а також про розмір орендної плати за земельну ділянку та за водний об`єкт. Крім цього, згідно із умовами типового договору передача водного об`єкта у користування здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта, а в разі надання в оренду рибогосподарської технологічної водойми паспорта та/або технічного проєкту рибогосподарської технологічної водойми, який є невід`ємним додатком до договору.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що наданий позивачем проєкт додаткової угоди не містить інформації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розміру орендної плати за земельну ділянку, об`єму розташованих на земельній ділянці водних об`єктів, характеристики та стану об`єктів інфраструктури, розташованих на земельній ділянці. До нього також не додано паспорта водних об`єктів, які розташовані на орендованій відповідачем земельній ділянці.

Таким чином, зміст проєкту додаткової угоди Міської ради не містить істотних умов договору, що є необхідними для існування між сторонами договірних відносин.

Враховуючи все викладене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 129 ГПК України судові витрати покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви у справі №914/898/25 покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Покласти на Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області судовий збір за подання позовної заяви.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 16.07.2025.

Суддя Крупник Р.В.