ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2248/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Чуйко О.О.

при розгляді справи за позовом: керівника Генічеської окружної прокуратури (просп. Богоявленський, 314, м. Миколаїв, 54000) в інтересах держави в особі 1) Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів (вул. Митрополита Василя Липського, 35, м. Київ, 03035) 2) Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (вул. Січових Стрільців, 45-А, м. Київ, 04053) 3) Державної установи Українські гідромеліоративні системи (вул. Кониського Олександра, 82-А, м. Київ, 04053) 4) Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012)

до відповідачів: 1) Генічеського міжрайонного управління водного господарства (вул. Тітова, 96, смт Новоолексіївка, Генічеський р-н, Херсонська обл., 75560) та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс (вул. Златоустівська, 23-А, літ. М, м. Київ, 01135 )

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 9313253,56 грн,

за участю представників учасників справи:

прокурор: Пластун Т.А.;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від позивача-3: не з`явився;

від позивача-4: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Слободяник І.П.

УСТАНОВИВ:

Керівник Генічеської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Державної установи Українські гідромеліоративні системи та Південного офісу Держаудитслужби до Генічеського міжрайонного управління водного господарства та Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс, в якій просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 15.01.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс;

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 11.03.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс;

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 25.05.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс;

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 05.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс;

- визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 31.08.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Збут Транс на користь Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм надмірно сплачені з державного бюджету кошти в сумі 9313253,56 грн.

В обґрунтування підстав позову прокурор посилається на те, що спірні додаткові угоди укладені між відповідачами з порушенням вимог законодавства, оскільки останніми безпідставно було змінено істотні умови договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2020 № 10-12/20 в частині збільшення ціни одиниці товару, що не відповідає вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" та має наслідком неналежне розпорядження бюджетними коштами.

Ухвалою суду від 16.06.2025 судом було прийнято позовну заяву керівника Генічеської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Державної установи «Українські гідромеліоративні системи» та Південного офісу Держаудитслужби України до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 липня 2025 року о 10:15.

02.07.2025 відповідачем-2 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наголошуючи, зокрема, що збільшення ціни договору обумовлено коливанням ціни на ринку електроенергії під час дії договору, а тому були наявні підстави для укладення спірних додаткових угод. Так, у відзиві на позовну заяву відповідач-2 просить суд зупинити провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

У відповіді на відзив прокурор не погодився з доводами відповідача-2 по суті спору, проте також зазначив про доцільність зупинення провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі № 920/19/24.

У судовому засіданні 11.07.2025 прокурор та представник відповідача-2 підтримали заявлені ними клопотання про зупинення провадження у справі. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, при цьому про розгляд справи останні були повідомлені належним чином.

Отже, вирішуючи питання щодо подальшого розгляду справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1-5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як встановлено судом, у позовній заяві прокурор посилається на обставину безпідставного збільшення відповідачами ціни одиниці товару електричної енергії шляхом укладення спірних додаткових угод, в цей же час, позиція відповідача-2 зводиться до того, що ціну електроенергії у бік збільшення змінено за наявності підстав, а саме у зв`язку з коливанням ціни товару на ринку.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В цей же час, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 справу № 920/19/24 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 302 ГПК України, у зв`язку з необхідністю відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, вказавши, що у разі коливання ціни товару на ринку ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на енергетичному ринку, при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому загальна ціна договору не повинна змінюватися, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою від 09.04.2025 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 920/19/24, водночас, станом на даний час в Реєстрі відсутнє остаточне процесуальне рішення за результатом перегляду судового рішення у суді касаційної інстанції.

Отже, приймаючи до уваги, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду, в цей же час, за результатом перегляду судового рішення у справі № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду будуть сформовані правові висновки щодо правовідносин, які є подібними правовідносинам цієї справи, а також враховуючи позицію прокурора та відповідача-2, суд вважає необхідним зупинити провадження у цій справі до перегляду судового рішення у справі № 920/19/24.

При цьому суд вважає, що зупинення провадження у цій справі є цілком виправданим, оскільки врахування висновків Великої Палати Верховного Суду сприятиме в ухваленні судом за результатом вирішення спору у цій справі законного і обґрунтованого судового рішення, з дотриманням завдань та основних засад господарського судочинства.

Керуючись п. 7 ч.1 ст. 228, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 916/2248/25 зупинити до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі № 920/19/24 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Повну ухвалу складено 16.07.2025.

Ухвала набрала законної сили 11.07.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля