ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Справа№ 910/15611/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерференц систем" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 у справі №910/15611/24 (суддя Грєхова О.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерференц систем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-постач" про стягнення 89 776,79 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерференц систем" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-постач" про стягнення 89 776,79 грн, з яких: попередня оплата у розмірі 65 912,50 грн, збитки у розмірі 7 515,25 грн., 3% річних у розмірі 1 123,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 5 439,26 грн. та пені в розмірі 9 786,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № Т-1090/23 від 25.12.2023, в частині поставки товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 у справі №910/15611/24 у задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів прострочення продавця виконання свого обов`язку щодо передачі товару (зокрема доказів, які підтверджують конкретну дату виникнення такого прострочення) і доказів відмови відповідача в передачі товару позивачу та виконання позивачем всіх передбаченим Договором умов для передачі товару, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про повернення попередньої оплати в сумі 65 912,50 грн. є не доведеними належним чином.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на не передання йому відповідачем попередньо оплаченого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

25 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-постач" (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерференц систем" (далі - покупець, позивач) укладено Договір поставки № Т-1090/23 (далі - Договір), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар - паливо за довірчим документом - талоном, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: згідно рахунків та накладних на товар.

Одиниця вимірювання: літр.

Кількість: згідно рахунків, Актів прийому-передачі або накладних на товар (пункти 1.2-1.4 Договору).

У пункті 1.5 Договору визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за талоном на отримання товару, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Відповідно до п. 2.1 Договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна за 1 літр товару визначається згідно з рахунками за накладними на товар.

Умови оплати: 100% попередня оплата протягом двох банківських днів з моменту оформлення постачальником рахунку (п. 3.1 Договору).

У відповідності до п. 4.4 Договору після оплати товару протягом 5 робочих днів постачальник зобов`язаний передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (талони) на придбану кількість ПММ, як підтвердження оплати товару.

Згідно з п. 5.1 Договору строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (талона).

У пункті 5.2 Договору сторонами узгоджено місце поставки (передачі) товару та її умови:

- передача покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС згідно п. 1.6 шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талона (п. 5.2.1);

- довірчий документ - талон є підставою для видачі заправки з АЗС вказаного у карті об`єму марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в талоні (п. 5.2.2);

- умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі та/або накладної чи акті прийому-передачі на такі талони (п. 5.2.3);

- постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі, або якщо захисна стрічка ідентифікаційного номера пред`явленого довірчого документа - пошкоджена. Постачальник не проводить відпуск палива по погашеному та/або недійсному довірчому документу (п. 5.2.4);

- у випадку закінчення строку дії талону та при наявності оригіналів видаткових накладних документів на довірчій документ у покупця, постачальником може бути проведений обмін такого талону на протязі 30 календарних днів з дати закінчення строку дії простроченого довірчого документу. Обмін талону відбувається по принципу повернення старого та реалізації нового з урахуванням ціни простроченого довірчого документу. При цьому постачальник залишає за собою право змінювати ціну реалізації палива в сторону збільшення у зв`язку зі зміною роздрібної ринкової вартості палива (п. 5.2.5);

- фактична кількість і асортимент поставленого покупцю палива визначається виходячи з даних, що міститься в електронних базах даних постачальника про використання відповідного довірчого документу та фіксується в зведених реєстрах реалізації палива. Достатньою умовою підтвердження поставки палива покупцю є зведений реєстр реалізації палива, що сформований по факту погашення талонів, які відповідають унікальним ідентифікаційним номерам вказаним у видатковій накладній або акті прийому-передачі довірчих документів. Зведений реєстр реалізації палива затверджується постачальником в односторонньому порядку (п. 5.2.6);

- активація талонів проводиться в робочий час після отримання підписаних накладних на товар на е-мейл контактної особи від постачальника (п. 5.2.7).

Відповідно до пунктів 6.1.1 та 6.1.2 Договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за товар та приймати товар згідно умов даного Договору.

Згідно з пунктами 6.3.1 та 6.3.3 Договору постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором, а також здійснювати цілодобовий та безперебійний відпуск пального на АЗС при пред`явлені талонів, що є предметом цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та засвідчення печатками сторін та діє до 31.12.2023, а в частин розрахунків до повного їх виконання.

Строк дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у разі, якщо жодна із сторін не повідомила про припинення дії Договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору (пункти 11.1 та 11.2 Договору).

У пунктах 13.1, 13.3, 13.7 та 13.10 Договору сторони відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України "Про електронні довірчі документи", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", визначають умови створення, оброблення, зберігання, обміну між собою електронними первинними документами з використанням електронних підписів протягом строку діє Договору.

Обмін електронними документами та накладення електронного підпису здійснюється за допомогою Платформ "ПТАХ" та Програми/Сервісів, підключених до Платформи "ПТАХ" або "Вчасно".

Сторони взаємно визнають юридичну (доказову) силу Документів, оформлених сторонами у вигляді електронних документів та підписаних їх представниками із використанням електронного підпису без необхідності їх підтвердження документом (-ами) на паперовому носії з накладенням на цього власноручних підписів. Юридична сила документів, укладених з використанням електронних підписів представників сторін не може бути заперечене сторонами лише на тій підставі, що вони укладені із використанням електронних підписів та/або мають електронну форму.

Документ в електронній формі, який підписується шляхом накладення електронного підпису представника однієї сторони (рахунок, лист, заявка тощо), вважається дійсним з дати укладення такого документа, який зазначається в самому документі.

На виконання умов Договору позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти згідно платіжної інструкції № 100 від 31.01.2024 на суму 2 222 500,00 грн., № 114 від 05.02.2024 на суму 1 347 000,00 грн. та № 121 від 08.02.2024 на суму 1 347 000,00 грн., а відповідач в свою чергу згідно видаткової накладної № ОТКР-00000812 від 31.01.2024 на суму 2 222 500,00 грн. передав позивачу 3900 бланків дозволу, що підтверджуються право покупця на отримання палива у кількості: бензин А-92+ в кількості 5000 літрів; бензин А-95 в кількості 20000 літрів та ДП+ в кількості 25000 літрів, згідно видаткової накладної № ОТКР-00000961 від 05.02.2024 на суму 1 347 000,00 грн. передав позивачу 2165 бланків дозволу, що підтверджуються право покупця на отримання палива ДП+ в кількості 30000 літрів та згідно видаткової накладної № ОТКР-00001151 від 08.02.2024 на суму 1 347000,00 грн. передав позивачу 2000 бланків дозволу, що підтверджуються право покупця на отримання палива ДП+ в кількості 30000 літрів.

Позивач вказує, що відповідачем виконано свій обов`язок з поставки товару лише частково, та не поставлено товар в кількості 630 літрів бензину А-95 та 845 літрів дизельного палива на загальну суму 65 912,50 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За своєю правовою природою правочин, укладений між сторонами є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з п. 5.1 Договору строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (талона).

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії бланків дозволу за видатковою накладною № ОТКР-00000812 від 31.01.2024 на суму 2 222 500,00 грн. встановлений до 30.04.2024, за видатковою накладною № ОТКР-00000961 від 05.02.2024 на суму 1 347 000,00 грн. - до 05.05.2024 та за видатковою накладною № ОТКР-00001151 від 08.02.2024 на суму 1 347 000,00 грн. - до 08.05.2024.

У пункті 5.2 Договору сторонами узгоджено місце поставки (передачі) товару та її умови:

- передача покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС згідно п. 1.6 шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талона (п. 5.2.1);

- довірчий документ - талон є підставою для видачі заправки з АЗС вказаного у карті об`єму марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в талоні (п. 5.2.2);

- умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі та/або накладної чи акті прийому-передачі на такі талони (п. 5.2.3);

- постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі, або якщо захисна стрічка ідентифікаційного номера пред`явленого довірчого документа - пошкоджена. Постачальник не проводить відпуск палива по погашеному та/або недійсному довірчому документу (п. 5.2.4);

- у випадку закінчення строку дії талону та при наявності оригіналів видаткових накладних документів на довірчій документ у покупця, постачальником може бути проведений обмін такого талону на протязі 30 календарних днів з дати закінчення строку дії простроченого довірчого документу. Обмін талону відбувається по принципу повернення старого та реалізації нового з урахуванням ціни простроченого довірчого документу. При цьому постачальник залишає за собою право змінювати ціну реалізації палива в сторону збільшення у зв`язку зі зміною роздрібної ринкової вартості палива (п. 5.2.5);

- фактична кількість і асортимент поставленого покупцю палива визначається виходячи з даних, що міститься в електронних базах даних постачальника про використання відповідного довірчого документу та фіксується в зведених реєстрах реалізації палива. Достатньою умовою підтвердження поставки палива покупцю є зведений реєстр реалізації палива, що сформований по факту погашення талонів, які відповідають унікальним ідентифікаційним номерам вказаним у видатковій накладній або акті прийому-передачі довірчих документів. Зведений реєстр реалізації палива затверджується постачальником в односторонньому порядку (п. 5.2.6);

- активація талонів проводиться в робочий час після отримання підписаних накладних на товар на е-мейл контактної особи від постачальника (п. 5.2.7).

Отже, саме позивач в даному випадку мав забезпечити отримання пального за талонами в мережі АЗС та отримати його самовивозом у визначені талонами строки, а у разі неотримання пального у межах визначеного строку у порядку визначеному п. 5.2.5 звернутись до відповідача для проведення обміну такого талону та доплати відповідно з урахуванням зміненої ціни реалізації.

Доказів в підтвердження порушення саме відповідачем строків поставки товару, як і відмови у відпуску товару за талонами у межах строку їх дії, до матеріалів справи не надано.

Крім цього, жодних доказів належного звернення позивача до відповідача у порядку визначеному п. 5.2.5 Договору із метою проведення обміну таких талонів протягом 30 календарних днів з дати закінчення строку дії прострочених довірчих документів, як в порядку електронного листування, узгодженого сторонами в розділі 13 Договору, так і шляхом направлення листів поштовим засобом, матеріали справи не містять.

Стосовно наданої позивачем роздруківки з електронної пошти, яка, за його доводами підтверджує звернення до відповідача за обміном талонів, слід зазначити наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/2037/21 викладено наступну правову позицію щодо використання електронних доказів.

Відповідно до частин першої, другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону № 851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Отже, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (наприклад, його наведено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для того, щоб його змінювати.

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.

З наданої позивачем роздруківки неможливо встановити як адресатів, так і що саме було відправлено.

Отже, наданий позивачем доказ не підтверджує обставин звернення його до відповідача, а тому посилання апелянта на наведені обставини відхиляються колегією суддів.

Частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

У даному випадку, позивачем не було доведено факту порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару в установлений строк, а саме не надано, зокрема, належних доказів звернення до відповідача у встановленому порядку про отримання товару самовивозом, як і доказів відмови відповідача у передачі такого товару.

Так само не надано доказів звернення позивача до відповідача з метою обміну талонів та відмови останнього у вчиненні відповідних дій.

Таким чином, підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України відсутні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерференц систем" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 у справі №910/15611/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування колегії суддів у відпустці з 07.07.2025 по 11.07.2025) складена: 16.07.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук