ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" липня 2025 р. Справа№ 925/1388/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Буравльов С.І.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2025 р. (повний текст складено 19.05.2025 р.)

у справі № 925/1388/22 (суддя - Спаських Н.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМ-Арсенал"

до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації

про стягнення 1994424,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПМ-Арсенал" звернулося з позовом до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення 1994424,17 грн на підставі договору підряду № 1 від 23.12.2017 р.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2025 р. у справі № 911/2954/24 позов Служби безпеки України задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням, Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації 10.07.2025 р. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Через систему «Електронний суд» 10.07.2025 р. від Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 р. апеляційну скаргу Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації у справі № 925/1388/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України у чинній редакції до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Разом з цим, перевіривши матеріали апеляційної скарги, вбачається, що до скарги не додано доказів, які підтверджують сплату судового збору за її подання у встановлених законом порядку та розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

При цьому згідно з частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 35899,64 грн та розраховується наступним чином: 29916,37 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви)*150% (при поданні апеляційної скарги)*0,8 (понижуючий коефіцієнт) = 35899,64 грн.

Разом з цим, як вже було зазначено, до апеляційної скарги заявником не додано жодних доказів сплати судового збору за її подання, як і не надано доказів звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу частина 1 статті 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2025 р.

у справі № 925/1388/22 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстави відсутності доказів сплати судового збору за її подання у встановлених порядку і розмірі.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо відповідач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Також, як зазначалося вище, Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Проте, доводи скаржника стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Таким чином, оскільки у даному випадку повне рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2025 р. складено 19.05.2025 р., заявник мав подати апеляційну скаргу у строк до 09.06.2025 р. включно (з урахуванням визідних днів). Разом з цим дану апеляційну скаргу подано 10.07.2025 р., тобто з пропуском процесуального строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 ГПК України).

Аргументами відповідача у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є те, що:

- з 09.06.2025 р. по 04.07.2025 р. представник Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації перебувала на лікарняному, що підтверджується листами з непрацездатності, які додані до апеляційної скарги;

- після виходу представника відповідача з лікарняного та виявлення факту не подання апеляційної скарги, скаргу подано з мінімальною затримкою;

- в період з 25.04.2025 р. по 06.06.2025 р. в Черкаській області, зокрема у м. Черкаси, 46 разів оголошувалась повітряна тривога.

Проте, суд звертає увагу, що копію оскаржуваного рішення від 12.05.2025 р. Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації доставлено до електронного кабінету 20.05.2025 р. о 10:24, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа.

Таким чином, датою вручення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації копії оскаржуваного рішення є 20.05.2025 р., тому передбачений положенням п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України двадцятиденний строк на подання апеляційної скарги закінчився 09.06.2025 р.

Отже судом враховано і положення п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, згідно з яким учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У даному випадку для існування можливості поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач мав подати скаргу у строк до 09.06.2025 р. включно. Разом з цим, як вже зазначалося, скаржник звернувся з даною скаргою до суду 10.07.2025 р.

До того ж, твердження відповідача про перебування представника Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації Мосьпан В.П. на лікарняному не є належним доказом неможливості подання апеляційної скарги у передбачений законодавстом строк, оскільки оскаржуване рішення доставлено відповідачу до електронного кабінету 20.05.2025 р., тобто ще до початку перебування представника відповідача на лікарняному.

Тому суд зауважує на тому, що відповідач мав достатньо часу на те, що б подати дану апеляційну скаргу у встановлений процесуальний строк.

Стосовно аргументів скаржника в частині введення в країні воєнного стану та постійних повітряних тривог, які виникли через військову агресію Російської Федерації проти України, що, на його переконання, зумовило пропуск процесуального строку, слід зазначити наступне.

Так, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалася, тобто, останній триває і досі.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Північний апеляційний господарський суд наголошує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Окрім того, надаючи оцінку доводам відповідача, суд вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до ГПК України не вносились.

Також, слід наголосити заявнику на наступному.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України у чинній редакції апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційна скарга Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2025 р. у справі № 925/1388/22 також підлягає залишенню без руху з підстави необґрунтованості клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Скаржнику слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду заяву про поновлення строку з обґрунтуванням підстав пропуску процесуального строку та, у разі наявності, також надати докази отримання копії оскаржуваного рішення суду.

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2025 р. у справі № 925/1388/22 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

2. Попередити Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків в частині надання доказів сплати судового збору, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, а у випадку не усунення у встановлений термін недоліків стосовно подання іншої заяви про поновлення строку - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя С.І. Буравльов