ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 липня 2025 рокум. ОдесаСправа № 916/4356/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І,;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 (повний текст рішення складено 14.02.2025, суддя Бездоля Ю.С.)

у справі №916/4356/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДОРІКУМ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС

про розірвання договору та стягнення 1 226 641,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС на рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 у справі №916/4356/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС на рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 у справі №916/4356/24 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/4356/24.

23.07.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ДОРІКУМ надійшло заперечення на клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС, у якому Позивач просить відмовити у задоволенні клопотання Відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження.

24.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4356/24.

Дослідивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС та додані до неї, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір"передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІКУМ" задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМОР`Є-ТРАНС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІКУМ" 765533,01 грн заборгованості, 53419,94 грн інфляційних втрат, 407688,25 грн пені та 21427, 62 грн судового збору; розірвано договір суборенди нерухомого майна №01/06/01-17 від 01.06.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРІКУМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРІМОР`Є-ТРАНС".

Не погоджуючись з таким рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на викладене, апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення майнової вимоги про стягнення 1 226 641,20 грн та однієї вимоги немайнового характеру, а тому сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у даній справі складає 32 141,43 грн, а саме: (1 226 641,20 грн x 1,5% = 18 339,62 грн + 3028 грн (одна вимога немайнового характеру) = 21 427,62 грн x 150% = 32 141,43 грн) де 1,5% - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 3028 грн - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік, 150% - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 32 141,43 грн.

До вказаної апеляційної скарги доказів сплати судового збору апелянтом взагалі не додано.

Таким чином, заявником апеляційної скарги не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В апеляційній скарзі Товариством з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт зазначає, що не був повідомлений стосовно розгляду справи та не отримував жодного належного повідомлення, а про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо 08.07.2025 після отримання претензії від Позивача про звільнення об`єкта суборенди.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинні містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що всі процесуальні документи по справі, у тому числі оскаржуване рішення, направлялись Відповідачу на його юридичну адресу, яка вказана в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65000, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА АРНАУТСЬКА, будинок 93, квартира 18, .

Саме за вказаною, єдиною відомою суду першої інстанції адресою, було надіслано оскаржуване рішення.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса Відповідача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

За приписами ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Однак, відомостей про те, що Відповідач повідомляв суд першої інстанції про зміну адреси місцезнаходження матеріали справи не містять.

До того ж, слід наголосити на тому, що до теперішнього часу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС є: 65000, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА АРНАУТСЬКА, будинок 93, квартира 18, .

Крім того, при зверненні з ваеляційною скаргою скаржник не зазначає актуальної адреси свого місцезнаходження, а навпаки в клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку вказує, що знаходиться за адресою: 65000, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА АРНАУТСЬКА, будинок 93, квартира 18.

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З поштових повідомлень наявних в матеріалах справи, адресатом якого є Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС, вбачається, що відправлення не були ним отримані, про що підприємством поштового зв`язку „Укрпошта робились відмітки про повернення поштового повідомлення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що в разі якщо процесуальні документи було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений належним чином. Доказом такого повідомлення є наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, повернуті відділенням поштового зв`язку.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про дотримання місцевим господарським судом вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення скаржника про прийняття оскаржуваного рішення.

Також, за змістом ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржуване рішення було оприлюднено 17.02.2025.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З огляду на зазначене, судова колегія, розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вважає, що підстави для поновлення строку, вказані заявником, не підтверджені будь-якими належними чи допустимими доказами та не можуть бути визнані поважними.

Крім того, Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Разом з тим судова колегія зазначає, у Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС відсутній Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд, що підтверджується відповіддю з ЄСІТС №12886118 від 21.07.2025.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху та надати скаржнику строк для можливості усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску цього строку та надання доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду апеляційної інстанції у передбачені законодавством строки, надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також надання доказів реєстрації електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС у підсистемі Електронний суд ЄСІКС.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що з урахуванням приписів ч.4 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС на рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 у справі №916/4356/24 на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС на рішення Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 у справі №916/4356/24 залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю ПРІМОР`Є-ТРАНС строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та надання доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду апеляційної інстанції у передбачені законодавством строки у строк протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Зобов`язати апелянта зареєструвати електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 4 ч.1. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош