ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025м. ДніпроСправа № 904/1978/25

За позовом Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ"

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:

- стягнути з Відповідача 191 330,00 грн. за Договором від 23.01.2023 № 23-02/23 про закупівлю товару, що становить вартість невикористаних талонів/карток бензину номінальною кількістю 3 610 літрів;

- розірвати Договір № 23-02/23 про закупівлю товару від 23.01.2023, укладений Позивачем з Відповідачем;

- стягнути з Відповідача 1 800,00 грн. за Договором про закупівлю товару від 19.10.2023, що становить вартість невикористаних талонів дизельного палива для потреб цивільного захисту населення в кількості 35 літрів;

- розірвати Договір №ДП-191023-1 про закупівлю товару від 19.10.2023, укладений Позивачем з Відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Суд запропонував: Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (документ доставлено до електронного кабінету 07.05.2025 о 16:39), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 05.05.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (Покупець) з ТОВ "Інтекс Інвест" (Постачальник) уклали договір про закупівлю товару №23-02/23.

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти: "Бензин А-95" в талонах чи скретч-картах (для потреб виконавчого комітету Вороньківської сільської ради) за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафти та дистиляти», в кількості згідно зі Специфікацією (Додаток № 1), яка є невід`ємним додатком до цього Договору, в подальшому іменовані Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

3.1. Загальна сума цього Договору становить - 699 600,00 (шістсот дев`яносто дев`ять тисяч шістсот грн. 00коп.), в тому числі ПДВ 45 768,22грн.

4.1. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної.

4.2. Місце поставки Товару - місце знаходження автозаправних станцій (далі - АЗС) Постачальника на території Бориспільського району, в радіусі 20 км від юридичної адреси Замовника, перелік яких наведено у додатку, що є невід`ємною частиною Договору.

4.3. Строк поставки товарів: з дати підписання договору і до 31.12.2023 року.

4.5. Одночасно з передачею Товару Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві видаткову накладну.

4.6. Після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії), Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю талон(и) (штрих-карти, скретч-карти і т.д.) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - талон(и) на пальне або штрих-картка(и), скретч-картка(и)).

4.8. З моменту переходу до Покупця права власності на Товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, Товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у Продавця.

5.2. Розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються в безготівковому- порядку після підписання видаткових накладних /актів приймання-здачі/, шляхом перерахунку перерахунку на розрахунковий рахунок Постачальника коштів протягом 10 робочих днів з моменту поставки, але не раніше їх надходження на розрахунковий рахунок Покупця з місцевого бюджету для оплати цього Товару.

6.1. Передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється Постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талонів. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів, який зазначений на них. Строк дії талону не може бути меншим 12 (дванадцяти) місяців з моменту активації. Активація талонів наступає в момент підписання Покупцем видаткової накладної.

7.3. Товар (партія Товару) передається водіям Покупця на АЗС лише на підставі пред`явленого оператору АЗС талону(штрих-картки, скретч-картки) на пальне, термін дії якого ще не закінчився.

8.5. Оплачені, але не отоварені талони Покупець може повернути Постачальнику, а Постачальник зобов`язаний перерахувати за них кошти на розрахунковий рахунок Покупця протягом п`яти банківських днів з моменту отримання заявки від Покупця, Вартість невикористаних талонів визначається відповідно до документів бухгалтерського обліку і не може бути нижчою від закупівельної вартості даних талонів,

11.1. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 року.

11.2. Дострокове розірвання Договору може мати місце лише за взаємною згодою Сторін.

На виконання умов Договору Позивач сплатив за бензин А-95, що підтверджується платіжною інструкцією № 6 від 25.01.2023 на суму 699 600,00 грн.

Позивач отримав від Відповідача скретч-картки на 13200 літрів бензину А-95, що підтверджується видатковою накладною № 0029/0000119 від 25.01.2023 на суму 699 600,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідно до умов Договору про закупівлю № 23-02/23 від 23.01.2023 використано скретч-картки на загальну кількість 9590 літрів, залишок складає 3610 літрів на суму 191 330,00 грн.

Однак, за даними Позивача на відповідних АЗС Відповідача паливо не відпускається, що підтверджується фотознімками та актами щодо підтвердження не функціонування заправної станції.

У зв`язку з цим у Позивача залишаються неотоварені скретч-картки на пальне загальною кількістю 3610 літрів на загальну суму 191 330,00 грн., номіналом по 20 л.

19.10.2023 Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (Покупець) з ТОВ "Інтекс Інвест" (Постачальник) уклали договір про закупівлю товару №ДП-191023-1.

Відповідно до умов Договору:

1.1. .Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти: "Дизельне паливо (для потреб цивільного захисту населення виконавчого комітету Вороньківської сільської ради) за кодом ДК 621:2015-09130000-9 Нафти та дистиляти", в кількості згідно зі Специфікацією (Додаток № 1), яка є невід`ємним додатком до цього Договору, в подальшому іменовані Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

3.1. Загальна сума нього Договору становить - 312 000,00 (триста дванадцять тисяч гривень 00 коп.) гри., в тому числі ПДВ - 52 000,00 грн.

4.1. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної.

4.2. Місце поставки Товару - місце знаходження автозаправних станцій (далі - АЗС) Постачальника на території Київської області, в радіусі 35 км від юридичної адреси Замовника, перелік яких наведено у додатку, що є невід`ємною частиною Договору.

4.3. Строк поставки товарів: з дати підписання договору і до 31.12.2023 року.

4.5. Одночасно з передачею Товару Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві видаткову накладну.

4.6. Після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії), Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю талон(и) (штрих-карти, скретч-карти і т.д.) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - талон(и) на пальне або штрих-картка(и), скретч-картка(и)).

5.2. Розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються в безготівковому- порядку після підписання видаткових накладних /актів приймання-здачі/, шляхом перерахунку перерахунку на розрахунковий рахунок Постачальника коштів протягом 10 робочих днів з моменту поставки, але не раніше їх надходження на розрахунковий рахунок Покупця з місцевого бюджету для оплати цього Товару.

7.3. Товар (партія Товару) передається водіям Покупця на АЗС лише на підставі пред`явленого оператору АЗС талону(штрих-картки, скретч-картки) на пальне, термін дії якого ще не закінчився.

8.5. Оплачені, але не отоварені талони Покупець може повернути Постачальнику, а Постачальник зобов`язаний перерахувати за них кошти на розрахунковий рахунок Покупця протягом п`яти банківських днів з моменту отримання заявки від Покупця, Вартість невикористаних талонів визначається відповідно до документів бухгалтерського обліку і не може бути нижчою від закупівельної вартості даних талонів,

11.1. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 року.

11.2. Дострокове розірвання Договору може мати місце лише за взаємною згодою Сторін.

На виконання умов Договору Позивач сплатив за дизельне пальне, що підтверджується платіжною інструкцією № 26 від 25.10.2023 на суму 312 000,00 грн.

Позивач отримав від Відповідача скретч-картки на 6000 літрів дизельного пального, що підтверджується видатковою накладною № 0029/0001718 від 23.10.2023 на суму 312 000,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідно до умов Договору про закупівлю № №ДП-191023-1 від 19.10.2023 використано скретч-картки на загальну кількість 5965 літрів, залишок складає 35 літрів на суму 1820,00 грн.

Однак, за даними Позивача на відповідних АЗС Відповідача паливо не відпускається.

У Позивача залишаються неотоварені скретч-картки на дизельне пальне загальною кількістю 35 літрів на загальну суму 1 820,00 грн., номіналом 20 л та 15л.

У зв`язку з вищезазначеним, Позивач направив Відповідачеві претензію від 19.03.2025 №580/02-17 з вимогою прийняти невикористані талони та сплатити (перерахувати) кошти в сумі 191 330,00 грн. та 1820,00 грн.

За даними Позивача, зазначений претензію Відповідач одержав 25.03.2025, але залишив без відповіді та задоволення. На підтвердження одержання Відповідачем наведеної претензії, Позивач надав рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є не поставка Відповідачем товару, обумовленого Договором, наявність підстав для повернення попередньої оплати, наявність підстав для розірвання договору.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з позицією Позивача.

Позивач наполягає, що Відповідач не виконав зобов`язання з поставки товару (пального) на загальну суму 193 150,00 грн. (182 cкретч-картки/талонів номіналом 20 літрів по 53 грн/л, 2 cкретч-картки/талонів номіналом 15 та 20 літрів по 52 грн/л).

Факт підписання сторонами видаткових накладних №0029/0000119 від 25.01.2023 та №0029/0001718 від 23.10.2023 не свідчить про факт передачі Відповідачем товару Позивачеві, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали Позивачеві право на одержання відповідної кількості товару в майбутньому.

У пункті 4.8. Договорів Сторони узгодили, що з моменту переходу до Покупця права власності на Товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, Товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у Продавця.

Відповідно до п.6.1. Договору передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється Постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талонів. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів, який зазначений на них. Строк дії талону не може бути меншим 12 (дванадцяти) місяців з моменту активації. Активація талонів наступає в момент підписання Покупцем видаткової накладної.

Отже, передача талонів на нафтопродукти (скретч-картки), які підтверджують право на одержання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє Відповідача від обов`язку передати Позивачеві придбаний ним за Договорами товар, а саме: бензин А-95 у кількості 3610 літрів та дизпаливо у кількості 35 літрів.

Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання зі своєчасної та повної оплати за товар, який мав використати шляхом обміну в мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Проте, доказів поставки товару в обумовлених сторонами обсягах і строки Відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.

При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі №904/4899/18.

19.03.2025 Позивач звернувся до Відповідача з претензією №580/02-17 з вимогою прийняти невикористані талони та сплатити (перерахувати) кошти в сумі 191 330,00 грн. та 1820,00 грн.

Беручи до уваги надані докази (Договори, специфікації, видаткові накладні, платіжну інструкцію, скретч-картки, фотознімки АЗС, акти Позивача), відсутність заперечень Відповідача щодо непоставки товару, суд вважає, що Позивач вжив необхідних заходів для належного виконання умов Договорів, у зв`язку з чим строк поставки товару настав, тому сума боргу обґрунтована, а вимога про стягнення 193 150,00 грн. є такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог Позивача про розірвання Договорів на закупівлю товару № 23-02/23 про закупівлю товару від 23.01.2023 та №ДП-191023-1 про закупівлю товару від 19.10.2023, суд виходить з того, що згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 ЦК України та ч. 1 ст. 188 ГК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Виключенням з цього загального правила є випадки, якщо право на односторонню відмову від договору передбачене договором або законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч. 3 ст. 652 ЦК України).

Суд враховує, що за загальним правилом, укладаючи Договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

У цьому спорі Позивач наполягає саме на розірванні Договорів у зв`язку зі зміною істотних обставин, а саме недопоставка оплаченого товару через значну міру позбавлення того, на що Позивач розраховував при укладенні договорів з Відповідачем.

Разом з тим, у ст. 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 12.05.2020 у справі № 911/991/19, від 14.07.2021 у справі №911/1442/19, від 21.06.2022 у справі № 911/3276/20, від 05.07.2022 у справі №922/2469/21, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, від 14.09.2023 у справі № 910/4725/22 неодноразово викладав висновок про те, що за змістом зазначених норм розірвати можна лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір.

Відповідно до 11.1 Договорів про закупівлю товару цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 року.

Право на розірвання договору в судовому порядку стосується лише тих договорів, які на момент звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення були чинними, відтак, розірвання спірних Договорів в судовому порядку є неможливим, оскільки позовна вимога про їх розірвання була заявлена після закінчення строку їх дії, визначеного сторонами у пунктах 11.1 Договорів.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, в частині розірвання Договорів на закупівлю товару № 23-02/23 про закупівлю товару від 23.01.2023 та №ДП-191023-1 про закупівлю товару від 19.10.2023.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 12 112,00 грн. згідно з платіжною інструкцією № 54 від 23.04.2025 та платіжною інструкцією № 55 від 23.04.2025.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 01.01.2025 розмір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

На підставі ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 ст. 4 цього Закону, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем заявлено до розгляду одну майнову вимогу та дві немайнові, тобто за подачу позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 7 267,20 грн., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За таких обставин, судовий збір в розмірі 4844,80 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, згідно з положеннями ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Керуючись ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, офіс 206/2, код 39821153) на користь Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (08352, Київська обл., Бориспільський р-н, село Вороньків, вул. Паркова, будинок 2, код 44042825) 193 150,00 грн. - боргу, 2 422,40 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков