ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/484/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат"

до відповідача: Карпатського національного природного парку

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми"

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання внести зміни у технічну документацію із землеустрою

за участю:

від позивача - Селянін В.О., Бородайко П.К.

від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми") - Шипіцин О.В.

від відповідача ( Карпатського національного природного парку) - Чаплінська О.В.

встановив, що до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат" з позовом до Карпатського національного природного парку та Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та зобов`язання внести зміни у технічну документацію та зміни до Державного кадастру.

Ухвалою від 17.04.2025 постановлено позовну заяву залишити без руху; позивачу у п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області належні докази сплати судового збору у розмірі 5339,20грн.

Позивачем, у межах встановленого судом строку, усунено недоліки позовної заяви, відтак ухвалою від 24.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.05.2025, встановлено процесуальні строки.

09.05.2025 від відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" та Карпатського національного природного парку через систему "Електронний суд" надійшли відзиви відповідно вх.7864/25 та вх.7844/25.

Ухвалою від 20.05.25 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання на 03.06.25.

26.05.2025 від позивача надійшли відповіді на відзиви вх.№8812/25 та №8814/25.

03.06.2025 від позивача надійшло клопотання вх.№ 9297/25 про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 03.06.25 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання на 17.06.25.

17.06.25 від відповідачів надійшли заява вх.№10182/25 та клопотання №10184/25, у яких відповідачі просили суд відмовити у клопотанні позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи.

За наслідкам підготовчого засідання судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи вх. 9297/25 від 03.06.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2025.

Позиція позивача.

В судовому засіданні 15.07.25 представники позивача підтримали заявлений позов з підстав, викладених у позовній заяві, відповідях на відзиви вх.№8812/25 та №8814/25та письмових поясненнях вх.№11716/25 від 15.07.25. Зокрема, вказали на те, що земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0347 належить позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат" на підставі укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 10.02.22, є сформованою, її межі встановлено в натурі і закріплено межовими знаками, і відомості щодо цієї земельної ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі ще в 2021 році. До цього, як зазначають представники позивача, у 2005 році, при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення ПП "Яремчанський водограй" земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0347 її межі узгоджувались із всіма сусідніми землекористувачами, в тому числі було документально зафіксовано, що дана земельна ділянка не входить до земельних ділянок Карпатського національного парку. При цьому посилалися на Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування ПП "Яремчанський водограй", який було складено в присутності суміжних землекористувачів, в тому числі, директора КНПП Яворського А.І., згідно якого жодних претензій при встановленні меж землекористувачів не заявлено. Однак, як стало відомо позивачу із відомостей Державного земельного кадастру, 28.09.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області зареєстровано відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 3083,3462 га, яка використовується для збереження та використання національних природних парків з кадастровим номером :15:001:0042. Внаслідок реєстрації земельної ділянки :15:001:0042 в Державному земельному кадастрі, позивачем було виявлено, що така реєстрація відбулася з накладенням частини земельної ділянки на земельну ділянку :04:001:0347, що перебуває у власності ТОВ "Сила Карпат", площа перетину меж земельних ділянок становить 0,2406 га. Зауважили, що з`ясовуючи причини і підстави виявленої накладки, позивачу стало відомо, що підставою для здійснення державної реєстрації земельної ділянки у витязі про земельну ділянку зазначено Технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.11.2018, яка виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "Агроресурссистеми". Вважають, що оскільки земельна ділянка позивача кадастровий номер :04:001:0347 була сформована і внесена до державного земельного кадастру набагато раніше, ніж земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського національного природного парку, та враховуючи, що при формуванні земельної ділянки позивача Карпатським національним парком надавалась інформація, що така не відноситься до земель КНПП, а також існуючі попередні погодження Карпатського національного природного парку, очевидним є той факт, що помилка міститься у технічній документації із землеустрою від 20.11.2018 року (розробник документації ТОВ науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми"), і така полягає у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань при виготовленні технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Карпатського національного природного парку, жодні її межові знаки ні поруч із земельною ділянкою позивача, ні в межах земельної ділянки позивача не встановлювалися, тому не зрозумілим є те, яким чином нова, встановлена межа КНПП проходить на (по) земельній ділянці позивача, створюючи при цьому накладку площею 0,2406 га. Звернули увагу, що з метою виправлення даної ситуації в позасудовий спосіб, позивач ТОВ "Сила Карпат" у відповідності до п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, звернулось до Державного кадастрового реєстратора Яремчанської міської ради із повідомленням про виявлення технічної помилки та з адвокатським запитом до ГУ Держгеокадастр в Івано-Франківській області, у відповідь на який повідомлено позивача про порядок виправлення такої помилки - у відповідності до п. 152 Порядку ведення Державного земельного кадастру. Вказали на те, що як вбачається з пункту 153 Порядку, виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Оскільки з наведеного, на думку представників позивача, вбачається, що помилки відбулись у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для збереження і використання національних природних парків Карпатського національного природного парку від 20.11.2018 року, яку розробляло ТОВ науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" на замовлення Карпатського національного природного парку, і така полягає у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань, то для виправлення таких помилок, необхідним є внесення змін (виправлення помилки) у вищевказаній технічній документації щодо земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га. Вказали на те, що позивач звертався до відповідачів з пропозицією внести зміни у технічну документацію із землеустрою від 20.11.2018 року, проте жодної відповіді не отримав, що стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат" належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,8842 га кадастровий номер :04:001:0347 і зобов`язання відповідачів внести зміни у технічну документацію із землеустрою від 20.11.2018 року з метою усунення накладок і приведення межі земельної ділянки :15:001:0042 площею 3083,3462 га., що перебуває у користуванні Карпатського національного природного парку у відповідність до межі земельної ділянки площею 0,8842 га, кадастровий номер :04:001:0347, яка належить ТОВ "Сила Карпат". Зауважили, що Господарським судом Івано-Франківської області було відкрито провадження у справі №909/409/24; в процесі судового розгляду у справі за клопотанням позивача було призначено судову земельно-технічну експертизу; отримавши висновок експертизи, позивач подав до суду заяву про залишення позовної заяви у справі № 909/409/24 без розгляду, оскільки процесуальні строки не давали змоги скоригувати позовні вимоги у відповідності до встановлених експертизою фактів; ухвалою від 09.04.2025 року у справі № 909/409/24 позов ТОВ "Сила Карпат" залишено без розгляду, відтак позивач звернувся до суду з даним позовом. Звернули увагу, що як вбачається із висновку проведеної судової земельно-технічної експертизи, внаслідок виготовленої Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" технічної документації, яка була виготовлена на замовлення Карпатського національного парку, і як наслідок, внесення на підставі такої Технічної документації відомостей про земельну ділянку КНПП до Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0042 не відповідає межам земельної ділянки яка фактично перебуває в постійному користуванні Карпатського національного природного парку на підставі рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 27.12.2001 р. № 189-3/2001 р. «Про затвердження матеріалів інвентаризації КНПП; різниця між реально існуючими межами земельної ділянки КНПП, які були встановлені і закріплені первинною земельно-технічною документацією (Технічний звіт по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення Державного акту на право постійного користування Карпатського національного природного парку на території Яремчанського міської ради, виготовлений Карпатським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру Міністерства екології та природних ресурсів України в 2001 році, матеріали якого були затверджені рішенням Яремчанської міської ради від 27.12.2001 року № 189-3/2001 та межами земельної ділянки КНПП, які були внесені до Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації ТОВ НВП "Агроресурсистеми", становить 0,1009 га. Звернули увагу, що до моменту виправлення такої помилки зі сторони Карпатського національного природного парку в Державному земельному кадастрі, і приведення таких меж в Державному земельному кадастрі у відповідності до первинної земельної документації КНПП (Технічного звіту по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення Державного акту на право постійного користування Карпатського національного природного парку на території Яремчанського міської ради, виготовлений Карпатським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру Міністерства екології та природних ресурсів України в 2001 році), матеріали якого були затверджені рішенням Яремчанської міської ради від 27.12.2001 року №189-3/2001), усунути накладку неможливо; позивач позбавлений юридичної можливості замовляти і виготовляти технічну документацію по виправленню такої накладки відносно чужої земельної ділянки з метою приведення її у відповідність первинній документації; наявність такої накладки не дає можливості позивачу належним чином користуватись належною йому земельною ділянкою, оскільки наявність зареєстрованої чужої земельної ділянки в мажах його земельної ділянки створює невизначеність по межам земельної ділянки, унеможливлює її використання по всій її площі, а також створює і правову невизначеність через подвійну реєстрацію прав на неї за двома особами - позивачем як власником і Карпатським національним природним парком як користувачем, за яким зареєстроване право користування в Державному земельному кадастрі; просили позов задовольнити. В обгрунтування позовних вимог посилалися також на висновок експертів за результатами проведення комісійної судової земельно - технічної експертизи №10019/24-41 від 14.001.25, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/2917/23 та приписи ст.15, 321, 391 Цивільного та ст. 79-1, 90, 125, 152, 198 Земельного кодексів України.

Позиція відповідача - Карпатського національного природного парку.

Представник відповідача - Карпатського національного природного парку в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві вх.№1844/25 від 09.05.25. Зокрема, вказала на те, що відповідно до матеріалів Проекту організації території, загальна площа Парку складає 50495 гектара, у тому числі 38322 гектара земель, які передано Парку у постійне користування та 12173 гектари земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів; з урахуванням розширення території Парку його загальна площа становить 50513,4638 гектара. Зазначила, що у зв`язку з тим, що земельні ділянки були передані Парку ще у 1980-х роках з дотриманням діючого на той час Земельного Кодексу УРСР, з метою отримання державного акту на право постійного користування землею у 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського національного природного парку, в ході проведення якої межі Карпатського національного природного парку було погоджено із всіма сільськими радами усіх населених пунктів. За результатами проведення інвентаризації земель Карпатського національного природного парку виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському національному природного парку на території Яремчанської міської ради; рішенням Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.12.2001 "Про затвердження матеріалів інвентаризації КНПП" затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок КНПП по всіх населених пунктах Яремчанської міської ради та видано державні акти на право постійного користування землею, у тому числі на території м. Яремче, площею 3592,69 га; згідно Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 30.08.2017 року №509 "Про надання Карпатському національному природному парку дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" Карпатському національному природному парку надано дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (землі-природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності) орієнтовною площею 3592,6900 га на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002766); в подальшому Карпатським національним природним парком укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "Агроресурссистеми" договір №153 від 03 жовтня 2018 року про закупівлю послуг "Розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Карпатського національного природного парку" код за ДК021:71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії ; на виконання умов Договору №153 Товариство з обмеженою відповідальністю науково виробниче підприємство "Агроресурссистеми" розробило "Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для збереження та використання національних природних парків Карпатського національного природного парку", у тому числі на території Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, згідно яких внесені відомості до Державного земельного кадастру та зареєстровано речові права Парку. Звернула увагу, що земельні ділянки, які належать Карпатському національному природному Парку, сформовані ще у 2001 році, оскільки право постійного користування на земельні ділянки оформлене належним чином саме у 2001 році, що підтверджується видачею Державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002766, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за № 000052; формування нових земельних ділянок у період 2018 - 2022 років Парком не здійснювалося; у Державний земельний кадастр внесено відомості про земельні ділянки, які були сформовані у 2001 році; документація із землеустрою, яка стала підставою для внесення відомостей 28.09.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 3083,3462 га, яка використовується для збереження та використання національних природних парків з кадастровим номером :15:001:0042, була розроблена враховуючи Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002766, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за № 000052. Наголосила, що позивач посилається на проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 2005 року, розроблений приватному підприємству "Яремчанський водограй", проте згідно вихідно-кадастрової інформації до зазначеної технічної документації запропоновано до відведення земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0147 та :04:001:0145, а не земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0347. Зауважила, що земельна ділянка кадастровим номер :04:001:0347, яка належить позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат", є сформованою в 2021 році - після внесення відомостей про неї в Державний земельний кадастр. Звернула увагу на те, що згідно рішення Яремчанської міської ради №353-4/2005 (ст.5 Технічної документації 2005 року) рада вирішила затвердити проект відведення земельних ділянок загальною площею 10949 м.кв по вул. Петраша для будівництва туристично-відпочинкового комплексу Приватному підприємству "Яремчанський водограй" м. Яремче, вул. Свободи 261, та надати в оренду на 1 рік. Враховуючи вищезазначене, на думку представника відповідача, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 2005 року приватному підприємству "Яремчанський водограй" розроблявся не на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0347, а на зовсім інші земельні ділянки загальною площею 10949 м.кв. Щодо Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , розробленої у 2021 році ФОП Сенченко Ю.В., на підставі якої здійснювалась реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0347, зауважила, що під час виконання робіт з розробки технічної документації, а саме під час проведення кадастрової зйомки межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0347 не погоджувалися з Карпатським національним природним парком, що свідчить про невідповідність Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 вимогам законодавства. Зазначила, що той факт, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0347 внесені швидше, ніж відомості про земельну ділянку Парку, не підтверджує наявності помилки при реєстрації земельної ділянки Парку; висновок № 10019/24-41 від 14 січня 2025 року, складений за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи, не підтверджує факт допущення помилки при проведенні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0042; у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність допущених помилок при реєстрації земельної ділянки кадастровим номером :15:001:0042, що в свою чергу свідчить про відсутність доказів того, що право Позивача порушено Парком; у справі №300/2917/23 не встановлювалися обставини розроблення документації, на підставі якої в подальшому проведено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га, що перебуває у користуванні Карпатського національного природного парку; у справах №300/2917/23 та №909/484/25 відмінні учасники; формулювання та висновки судів, на які посилається Позивач у позові, є виключно оцінкою іншого суду фактичних обставин у тій справі, де абсолютно відмінний предмет та підстави позову, фактичні обставини (спір стосується іншої земельної ділянки та іншої технічної документації) а тому жодного доказового значення посилання Позивача на вищевказану справу у справі №909/484/25 немає. Просила суд в позові відмовити.

Позиція відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми".

Представник відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві вх.№7864/25 від 09.05.25. Зокрема, вказав на те, що земельна ділянка площею 3083,3462 га кадастровий номер :15:001:0042, що розташована на території Яремчанської міської ради та належить до категорії земель державної форми власності, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського природного парку, має правовий статус земель, які використовуються для збереження та використання національних природних парків та відомості про її реєстрацію є об`єктивними, достовірними, повними та офіційними. Дана земельна ділянка зареєстрована уповноваженою особою на підставі технічної документації, яка розроблена та подана на реєстрацію ТОВ НВП "Агроресурссистеми" у повному обсязі, з поданням документів, які відповідають вимогам законодавства та на час реєстрації в межах земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати, не було зареєстрованої іншої земельної ділянки або її частини. Звернув увагу, що Технічна документація ТОВ НВП "Агроресурссистеми" була виконана після виходу спеціалістів на місцевість, які із застосуванням спеціалізованої апаратури встановили дійсні межі спірної земельної ділянки; на підставі даних геодезичних вишукувань було виконано Технічну документацію, яка була зареєстрована у встановленому законодавством України порядку. Зауважив, що надані позивачем документи у додатках до позовної заяви не містять

інформації яким чином земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0147 та :04:001:0145 державної та комунальної власності площею 0,1110 (сінокіс) та 0,9839 (сінокіс) відповідно, загальною площею 1,0949 га передані для будівництва туристично-відпочинкового комплексу ПП "Яремчанський Водограй" в оренду на 1 рік перетворились у право власності на земельну ділянку площею 0,0323 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.11.2005 р.), потім у право власності на земельну ділянку площею 0,8842 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 20.09.2007 р.), а згодом у земельну ділянку площею 0,8842 га, кадастровий номер :04:001:0347, яка належить ТОВ "Сила Карпат". Просив суд відмовити в позові та покласти на позивача понесені відповідачем витрат на правову допомогу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

У 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського національного природного парку, за результатами якої виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському національному природного парку на території Яремчанської міської ради. Рішенням Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.12.2001 "Про затвердження матеріалів інвентаризації КНПП" затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок КНПП по всіх населених пунктах Яремчанської міської ради та видано державні акти на право постійного користування землею, у тому числі на території м. Яремче, площею 3592,69 га.

Право постійного користування Карпатського національного природного парку землею площею 3592,69 га згідно з планом землекористування на території Яремчанської міської ради підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002766, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за № 000052.

Згідно Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 30.08.2017 року №509 "Про надання Карпатському національному природному парку дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" Карпатському національному природному парку надано дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (землі-природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності): орієнтовною площею 3592,6900 га на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002766).

03 жовтня 2018 року Карпатським національним природним парком укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "Агроресурссистеми" договір про закупівлю послуг "Розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Карпатського національного природного парку" код за ДК021:71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії №153.

На виконання умов Договору №153 Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" розробило "Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для збереження та використання національних природних парків Карпатського національного природного парку", у тому числі на території Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

28.09.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 3083,3462 га, яка використовується для збереження та використання національних природних парків з кадастровим номером :15:001:0042, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру №НВ-023 від 21.04.23.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №375241868 за позивачем 10.02.22 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0347 площею 0,8842 га, що знаходиться в м. Яремче по вул. Петраша Івана. З цієї ж інформаційної довідки вбачається, що для державної реєстрації подано договір купівлі-продажу, серія та номер 160, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомною О.Д. 10.02.2022.

Зазначений договір, на який посилається позивач у позовній заяві як на підставу виникнення його права власності на спірну земельну ділянку, в матеріалах справи відсутній. Інших доказів права власності позивача на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять.

Внаслідок реєстрації земельної ділянки :15:001:0042 в Державному земельному кадастрі, позивачем було виявлено, що така реєстрація відбулася з накладенням частини земельної ділянки на земельну ділянку :04:001:0347, що перебуває у власності ТОВ "Сила Карпат", площа перетину меж земельних ділянок становить 0,2406 га, відтак позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частинами першою - п`ятою статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Частиною другою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

П. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (Постанова ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №375241868 за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0347 площею 0,8842 га, що знаходиться в м. Яремче по вул. Петраша Івана. З цієї ж інформаційної довідки вбачається, що для державної реєстрації подано договір купівлі-продажу, серія та номер 160, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомною О.Д. 10.02.2022. Зазначений договір, на який посилається позивач у позовній заяві, як на підставу виникнення його права власності на спірну земельну ділянку, в матеріалах справи відсутній. В судовому засіданні 15.07.25 представники позивача щодо наявності вказаного договору у позивача жодних обґрунтованих пояснень не надали.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України прав і законних інтересів юридичних осіб.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його прав як власника земельної ділянки, оскільки ним не надано документи на підтвердження права власності, а відтак і тієї обставини, що йому як власнику земельної ділянки створюються перешкоди у користуванні нею (постанова Верховного Суду від 24 лютого 2020 р. у справі №458/1046/15-ц ).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ГПК допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Верховний Суд також зазначає, що у п. п. 1- 3 ч 1 ст. 237 ГПК передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

В порушення приписів ст.74 позивачем не подано суду документів на підтвердження набуття ним права власності на спірну земельну ділянку, а наявні у матеріалах справи подані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог ( проект відведення земельних ділянок ПП "Яремчанський водограй" для будівництва туристично - відпочинкового комплексу по вул.І. Петраша в м.Яремче, Державний акт на право власності ПП "Яремчанський водограй" на земельну ділянку від 18.11.2005 р.) не дають суду можливості встановити причинно-наслідковий зв`язок між передачею в оренду ПП "Яремчанський водограй" земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0147 площею 0,1110 га та :04:001:0145 площею 0,9839 га державної та комунальної власності та набуттям позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,8842 га, кадастровий номер :04:001:0347. Стосовно посилання позивача на висновок експертів щодо невідповідності конфігурації меж земельної ділянки Карпатського національного природного парку на території Яремчанської міської ради відповідно до Технічного звіту КНПП 2001 року та меж земельної ділянки КНПП з кадастровим номером :15:001:0042 та помилки в технічній документації, виготовленої ТОВ НВП "Агроресурссистеми" суд констатує, що вищезазначена невідповідність не підтверджує того факту, що технічну документацію ТОВ НВП "Агроресурссистеми" виконано з помилками, і що саме земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0042 накладається на земельну ділянку площею 0,8842 га, кадастровий номер :04:001:0347. Судом не приймається до уваги посилання позивача на рішення суду у справі №300/2917/23, оскільки в межах вказаної справи не встановлювались обставини розроблення технічно документації, на підставі якої в подальшому проведено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га, що перебуває у користуванні Карпатського національного природного парку.

Оскільки позивачем не доведено суду підстав набуття позивачем права власності на спірну земельну ділянку, а відтак наявність чи відсутність порушеного права позивача, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В контексті наведеного, з огляду на відмову в позові, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат» до Карпатського національного природного парку та Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" про усунення перешкод в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сила Карпат" належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,8842 га (нуль цілих вісім тисяч вісімсот сорок два десятитисячних) га, кадастровий номер :04:001:0347, за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Яремче, вул. Петраша і зобов`язання Карпатського національного природного парку та Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" внести зміни у технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для збереження і використання національних природніх парків Карпатського національного природного парку та зміни до Державного земельного кадастру з метою приведення їх у відповідність до первинної земельної документації Карпатського національного природного парку, а саме Технічного звіту по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення Державного акту на право постійного користування Карпатського національного природного парку на території Яремчанської міської ради, виготовлений Карпатським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру Міністерства екології та природних ресурсів України в 2001 році, затвердженого рішенням Яремчанської міської ради від 27.12.2001 року № 189-3/2001.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.07.2025

Суддя П. А. Шкіндер