ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа№ 911/1607/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколу судового засідання від 25.06.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2025 (повний текст ухвали підписано 20.05.2025)

у справі №911/1607/25 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун»

до Фізичної особи-підприємця Сидоріна Олександра Васильовича

про стягнення неустойки

Встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» до Фізичної особи-підприємця Сидоріна Олександра Васильовича про стягнення пені в сумі 610000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з виконання робіт за договором підряду добудування тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності № 8/12/23 від 08.12.2023 в строк, що був обумовлений сторонами.

Звернувшись з даним позовом, позивач послався на те, що місцем виконання робіт по зазначеному договору є село Святопетрівське Бучанського району Київської області, тому на підставі ч. 5 ст.29 ГПК України ця справа має розглядатись Господарським судом Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» до Фізичної особи-підприємця Сидоріна Олександра Васильовича про стягнення неустойки передано до Господарського суду Черкаської області за територіальною підсудністю.

Суд першої інстанції, виходячи з того, що вимоги у даній справі заявлені не у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо виконання робіт позаяк роботи були прийняті за актом, а у зв`язку з простроченням зобов`язання з їх виконання в обумовлений договором строк та застосування у зв`язку із цим неустойки та, відповідно, заявлення з цих підстав грошової вимоги до відповідача, дійшов висновку, що ч. 5 ст.29 ГПК України при визначенні підсудності щодо розгляду цієї справи судом застосуванню не підлягає.

Відтак, за висновком суду, оскільки адресою місцезнаходження відповідача є Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша, вул. Лікарняна, буд. 44, то дану справу слід передати до Господарського суду Черкаської області за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» звернулося 23.05.2025 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2025, а справу №911/1607/25 передати до Господарського суду Київської області для розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Скаржник вважає, що ухвала суду прийнята з порушення вимог статей 2, 29 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що спір між сторонами виник з договірних відносин з надання послуг підрядником замовнику, місцем виконання якого визначено с. Святопетрівське, Київська область, а тому такий позов повинен розглядатись за правилами підсудності, передбаченими частиною 5 статті 29 ГПК України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

За доводами апелянта, підставою позову є порушення підрядником умов пункту 6.4 вказаного договору підряду добудування тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності № 8/12/23 від 08.12.2023, а предметом позову є стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів на його рахунок відповідача за вказаним договором, тобто спір виник з договору, у якому в пунктах 2.1, 4.5 визначено місце виконання договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 справу №911/1607/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2025 у справі № 911/1607/25, розгляд справи призначено на 25.06.2025, витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1607/25.

04.06.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

09.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Сидоріна Олександра Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

Відповідач вважає, що суд дійшов до правильного висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості жодним чином не пов`язані із місцем виконання спірного договору, встановленого частиною 5 статті 29 ГПК України, а тому в даному випадку підлягає застосуванню загальний принцип територіальної підсудності справи за місцезнаходженням відповідача, відтак позовну заяву обґрунтовано передано на розгляд Господарського суду Черкаської області.

У судове засідання 25.06.2025 з`явилися представники учасників справи.

Представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.

За змістом статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Судом апеляційної інстанції перевірено матеріали позовної заяви та встановлено, що предметом стягнення пені в сумі 610 000 грн, нарахованої позивачем у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з виконання робіт за договором підряду добудування тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності № 8/12/23 від 08.12.2023 (надалі за текстом - договір) в строк, що був обумовлений сторонами.

Звернувшись з позовом саме до Господарського суду Київської області, позивач послався на те, що місцем виконання робіт по зазначеному договору є село Святопетрівське Бучанського району Київської області, тому на підставі ч. 5 ст.29 ГПК України, ця справа має розглядатись вказаним судом.

Однак, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги у даній справі заявлені не у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо виконання робіт позаяк роботи були прийняті за актом, а у зв`язку з простроченням зобов`язання з їх виконання в обумовлений договором строк та застосування у зв`язку із цим неустойки та, відповідно, заявлення з цих підстав грошової вимоги до відповідача, а тому за висновком суду, в контексті спірних правовідносин сторін у цій справі, ч. 5 ст.29 ГПК України при визначенні підсудності щодо розгляду цієї справи застосуванню не підлягає.

У зв`язку з викладеним, Господарським судом Київської області з урахуванням положень ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України та інформації з ЄДРЮОФОПГФ, направлено справу за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Натомість, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи учасників справи, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції та вважає, що справа підлягає розгляду Господарським судом Київської області на підставі ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 532 Цивільного кодексу України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі, а відповідно до п.4 цієї статті, у разі якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання; якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Як було зазначено вище, позов у справі обґрунтовано тим, що відповідач допустив прострочення умов пунктів 2.1., 4.5. договору щодо терміну виконання підрядних робіт, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що є предметом позову.

Відповідно до пункту 2.1. договору сторони домовились, що підрядник добудує тимчасові споруди для проведення підприємницької діяльності у термін до 31.12.2023 року на земельній ділянці, яка має кадастровий номер :02:010:0114 та належить на праві приватної власності замовнику на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 224. Земельна ділянка розташована у Київській області, Бучанському (до перейменування - Києво - Святошинський) районі, с. Святопетрівське, біля житлового будинку, що знаходиться за адресою: бульвар Лесі Українки, 2-Б.

Згідно з п. 4.5. договору підрядник зобов`язується добудувати тимчасові споруди у встановлений термін у п. 2.1. та виконати встановлені кошторисом вироби та роботи.

За доводами позивача, які покладено в обгрунтування заявленого позову, тимчасові споруди, на яких відповідач виконував роботи мають проблеми, тобто виник гарантійний випадок, що є підставою для виправлення відповідачем наведених пошкоджень за власний рахунок. Відповідно до пункту 6.4. договору у відповідача виник обов`язок з`явитись до місця проведення робіт, які визначені договором, протягом 48 годин, оскільки у разі невиконання відповідачем умов договору у позивача виникає право на стягнення з відповідача грошових коштів згідно пункту 6.4. договору в розмірі 610 000,00 грн.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що «гарантійний строк на всі роботи, матеріали та надійність їх встановлення за договором становлять 24 місяці з дати підписання останнього акту виконаних робіт, що підтверджує прийняття позивачем закінчених робіт за договором. У разі, якщо з тимчасовою спорудою щось трапляється, провисає підлога, тече криша, вікна погано встановлені або десь волога потрапляє, промерзають стіни, це все за свій рахунок ремонтує та виправляє відповідач протягом 24 місяців з моменту підписання останнього акту приймання-передачі тимчасової споруди. Позивач повинен звернутися шляхом надсилання письмового повідомлення через АТ «Укрпошта», або месенджерами на номер телефону який вказав відповідач з проблемою, яка може з`явитися з тимчасовими спорудами, та відповідач зобов`язується протягом 48 годин, з`явитись к тимчасовим спорудам для виправлення пошкоджень. У разі, якщо відповідач відмовиться виправляти пошкодження, які з`являться в тимчасових спорудах будь якої складності, позивач має право в судовому порядку стягнути з відповідача від 50 до 100 відсотків сплачених позивачем коштів на його рахунки за цим договором».

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів на рахунок відповідача за вказаним договором, тобто спір виник з договору, у якому в пунктах 2.1, 4.5 чітко визначено місце виконання договору.

Суд зазначає, що правила ч. 5 ст. 29 ГПК України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

Відповідно до частини першої статті 29 ГПК України «Підсудність справ за вибором позивача» право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Аналіз зазначених положень процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці. Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (частина 5 статті 29 ГПК України), однак право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу, (частина 1 статті 29 ГПК України).

Втім, правові підстави для застосування у даному випадку правил виключної підсудності, встановленої статтею 30 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Таким чином, беручи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи, що спір у справі виник на підставі неналежного виконання умов договору, у якому конкретно передбачено місце його виконання (п. 2.1.), колегія суддів вважає, що позивач правильно скористався свої правом, передбаченим частиною 1 статті 29 ГПК України, звернувшись з відповідним позовом до Господарського суду Київської області.

За змістом статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку знайшли своє підтвердження, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 20.05.2025 є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до Господарського суду Київської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Розподіл сум судового збору підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 232-241, 255, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голд Таун» на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2025 у справі №911/1607/25 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2025 у справі №911/1607/25 скасувати.

3. Матеріали справи №911/1607/25 направити до Господарського суду Київської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

Г.А. Кравчук