ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. Справа №914/1871/24

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Копець Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фортуна-Бізнес" від

05.03.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/605/25 від 06.03.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.2025 (повний текст рішення складено та підписано 13.02.2025, суддя Рим Т.Я.)

у справі № 914/1871/24

за позовом Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич Львівська область,

до відповідача Приватного підприємства "Фортуна-Бізнес" (надалі - ПП "Фортуна-Бізнес"), м. Дрогобич, Львівська область,

про стягнення 108 610,23 грн та зобов`язання повернути земельну ділянку

з участю представників:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Жогальська І.Ф.;

ВСТАНОВИВ:

Дрогобицька міська рада Львівської області звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Фортуна-Бізнес» про стягнення 71 425,03 грн безпідставно збережених коштів відповідачем у вигляді неоплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий №:01.001:0034, площею 168 кв. м. на вул. Завалля, 13А в м. Дрогобичі за період з 01 серпня 2021 року по 27 червня 2024 року без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї землі; зобов`язання ПП «Фортуна-Бізнес» повернути по акту приймання-передачі Дрогобицькій міській раді земельну ділянку кадастровий №:01:001:0034 площею 168 кв. м. по вул. Завалля, 13А в м. Дрогобичі.

04.11.2024 Дрогобицькою міською радою Львівської області через систему «Електронний суд» подано до місцевого господарського суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з ПП «Фортуна-Бізнес» на користь Дрогобицької міської ради Львівської області 30 953,55 грн інфляційних втрат, 6231,65 грн 3% річних всього 37185,20 грн. (Т-1, а.с.142-145), яка прийнята до розгляду судом першої інстанції .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дрогобицька міська рада та ПП "Фортуна-Бізнес" уклали договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 168 м2 (кадастровий номер :01:001:0034), дія якого припинилася 24.06.2016. Відповідач земельну ділянку не повернув та фактично користується нею без достатніх правових підстав, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, вказане свідчить про безпідставне збереження за рахунок позивача орендної плати і за невиконання грошового зобов`язання позивач також нарахував відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05 лютого 2025 року у справі № 914/1871/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «Фортуна-Бізнес» на користь Дрогобицької міської ради Львівської області 71425,03 грн безпідставно збережених коштів, 3812,10 грн. 3% річних, 14 587,43 грн. інфляційних витрат та 4425,81 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору. Зобов`язано ПП «Фортуна-Бізнес» повернути Дрогобицькій міській раді Львівської області за актом приймання передачі земельну ділянку кадастровий номер 0:01:001:0034 площею 168 м. кВ., яка знаходиться на вулиці Завалля, 13 А в місті Дрогобичі. В задоволенні решти вимог відмовлено.

При ухваленні рішення судом встановлено, що договір оренди землі від 24.06.2013 припинив свою дію і обов`язок відповідача про повернення земельної ділянки, визначений у п.7.1. договору, не виконаний, а відтак, вимога про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку визнано обґрунтованою та задоволено.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 71425,03 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в межах періодів, визначених позивачем (01.082021-27.06.2024), то суд, здійснивши перерахунок, дійшов висновку, що розрахунок позивача є правильним та задовольнив до стягнення дану суму.

Вожночас, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних з врахуванням положень статей 625, 1212 ЦК України та позиції Великої палати Верховного Суду викладену в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, суд визнав обґрунтованими до стягнення 3% річних в сумі 3812,10 грн та інфляційні втрати у розмірі 14 587,43 грн.

Не погодившись частково з ухваленим рішенням, ПП «Фортуна-Бізнес» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення в частині задоволення вимог про стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та 3% річних прийняте з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак просить в цій частині скасувати на постановити нове рішення про стягнення з ПП «Фортуна-Бізнес» на користь Дрогобицької міської ради Львівської області 53 568,82 грн. безпідставно збережених коштів, 1084,03 грн. 3% річних, 3155,19 грн. інфляційних втрат та 3711,69 грн. у відшкодування витрат на оплату судового збору.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не враховано останню правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 у справі №201/9127/21 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №910/6583/23. Звертає увагу на свою ннеобізнаність у виникненні обов`язку щодо повернення безпідставно набутого майна власнику такого майна, а відтак, вважає необґрунтованим нарахування безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та 3% річних. Також скаржник не погоджується з розрахунками, здійсненими судом.. На думку скаржника, моментом, з якого зобов`язання з повернення безпідставно збереженого майна вважається простроченим (що надає право кредитору нарахувати на зазначену суму інфляційні втрати та 3% річних) є пред`явлення позивачем вимоги (повідомлення) від 25.09.2023, з посиланням на практику Верховного Суду.

Відповідач ПП «Фортуна-Бізнес» у відзиві на апеляцій на скаргу від 04.04.2025 заперечує проти доводів апеляційної скарги, вказуючи на те, що необізнаність у виникненні обов`язку щодо повернення безпідставно набутого майна спростовується обставинами справи, а саме те, що скаржник за період 01.01.2019-31.05.2023 сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою на загальну суму 25721,48 грн. (останній платіж проведено в лютому 2020 року). Крім того, звертає увагу на те, що суд в рішенні вказав, що позивач заявив до стягнення безпідставно збережені кошти за період 01.08.2021-27.06.2024 коли відповідач був обізнаний про припинення договірних відносин між сторонами, адже він оскаржував акти органу місцевого самоврядування про відмову в їх пролонгації як в адміністративному так і в господарському процесах. Вважає, що слушною є позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.02.2024 у справі №910/3831/22 про те, що обов`язок повернення безпідставно набутого майна чи відшкодування збитків не виникає лише з моменту судового рішення він існує з моменту порушення права іншої сторони. Судове рішення лише констатує цей обов`язок і забезпечує його примусове виконання. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат не є залежним від дати пред`явлення позивачем вимоги, оскільки заборгованість у ПП «Фортуна-Бізнес» виникла не внаслідок пред`явлення вимог Дрогобицькою міською радою, а задовго до цього, внаслідок користування земельною ділянкою без достатніх на те підстав, що спростовує наведені позивачем твердження. Відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги ПП «Фортуна-Бізнес» відмовити в повному обсязі, а рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.2025 в даній справі -залишити без змін.

15.07.2025 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання від 15.07.2025 (вх. № апеляційного суду 01-04/5502/25) про слухання справи за відсутності представників Дрогобицької міської ради.

В судове засідання 15.07.2025 з`явилась представниця відповідача (скаржника), яка підтримала раніше подані пояснення та просила частково скасувати рішення Господарського суду Львівської від 05.02.2025 в даній справі з врахуванням розрахунків, вказаних в апеляційній скарзі.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу Західний апеляційний господарський встановив таке.

Між Дрогобицькою міською радою та ПП «Фортуна-Бізнес» тривалий час існували орендні правовідносини щодо земельної ділянки площею 0,0168 га з кадастровим номером 461060000:01:001:0034 для розміщення нотаріальної контори з житлом за адресою вул. Завалля, 13-А , м. Дрогобич.

24.06.2013 між Дрогобицькою міською радою та Малим приватним підприємством «Фортуна Бізнес» укладено договір оренди землі (Т-1, а.с.31-34), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, яка знаходиться у м. Дрогобич на вул. Завалля, 13а кадастровий номер :01:001:0034 загальною площею 168 кв. м. для будівництва нотаріальної контори з житлом.

Згідно з п.3.1. договору сторони досягли згоди, що його укладено строком на три роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Розділом 4 договору сторони узгодили розмір та порядок сплати орендної плати, а в розділах 9, 10 цього договору - права та обов`язки сторін.

Пунктом 15.1. договору встановлено, що такий набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації у порядку встановленому законом.

24.06.2013 на виконання умов договору орендодавець передав , а орендар прийняв придатну для використання земельну ділянку загальною площею 168 кв. м., розташовану за адресою: м. Дрогобич, вул. Завалля, 13а, про що свідчить акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ввід 21.06.2022 №303193882 , 13.08.2013 за ПП «Фортуна Бізнес» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0168 га, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Завалля, 13а кадастровий номер :01:001:0034 для розміщення нотаріальної контори з житлом (номер запису про інше речове право: 2138422); підстава державної реєстрації речового права: договір оренди землі, укладений 24.06.2013 між Дрогобицькою міською радою (орендодавець) та ПП «Фортуна-Бізнес» (орендар), строк дії до 24.06.2016.

22.03.2016 ПП «ФортунаБізнес» звернулось до Дрогобицької міської ради з клопотанням про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки за адресою: Львівська область, м. Дрогобичя, вул. Завалля, 13а, площею 168кв. м. кадастровий номер :01:001:0034.

18.08.2016 Дрогобицька міська рада прийняла рішення №351, яким відмовила ПП «Фортуна-Бізнес» (І.Копач) у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки площею 168 кв. м. на вул. Завалля, 13а кадастровий номер :01:001:0034 для будівництва нотаріальної контори з житлом.

Листом від 02.12.2016 №3-21/10888 Дрогобицька міська рада повідомила ПП «Фортуна-Бізнес» про прийняте рішення від 18.08.2016 №351.

В подальшому, 20.03.2019 ПП «Фортуна-Бізнес» звернулась до Дрогобицької міської ради з заявою про поновлення на новий строк договору оренди земельної ділянки площею 168 кв.м., кадастровий номер :01:001:0034, розташованої в м. Дрогобич на вул. Завалля, 13а , укладеного 24.06.2013.

За результатами розгляду даної заяви було прийнято рішення від 06.06.2019 №1811 «Про надання в оренду земельних ділянок», яким згідно з пп.1.2 п.1 ПП «ФортунаБізнес» (І.Копач) було надано земельну ділянку площею 168 кв. м. на вул. Завалля, 13а, кадастровий номер :01:001:0034 для іншої комерційної діяльності строком на 3 роки.

10.06.2019 розпорядженням міського голови м. Дрогобича Т.Кучми №319-р зупинено дію пп.1.2. п.1 рішення Дрогобицької міської ради від 06.06.2019 №1811, оскільки таке суперечить нормам Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що вказане розпорядження оскаржувалось у судовому порядку, однак постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі №1.380.290.004630, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позову ПП «Фортуна Бізнес» про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м. Дрогобич 10.06.2019 №319-р «Про зупинення дії пп.1.2 п.1 рішення Дрогобицької міської ради від 06.06.2019 №1811 «Про надання в оренду земельних ділянок».

Окрім того, у 2022 році ПП «Фортуна Бізнес» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання незаконним та скасування п.1.1. рішення Дрогобицької міської ради від 18.08.2016 №351 про відмову у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки ПП «Фортуна-Бізнес» (І.Копач) площею 168 кв. м. на вул.. Завалля, 13а, кадастровий номер :01:001:0034, для будівництва нотаріальної контори з житлом та про зобов`язання Дрогобицьку міську раду повторно розглянути та підтвердити прийняте в процедурі поновлення договору оренди земельної ділянки попереднє рішення від 06.06.2019 №1811 про надання в оренду строком на 3 роки ПП «Фортуна-Бізнес» земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0034, яке набирає чинності від дати підтвердження радою.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.02.2023 даний позов задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано п.1.1. рішення Дрогобицької міської ради від 18.087.2016 №351 про відмову у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки ПП «Фортуна-Бізнес» (І.Копач) площею 168 кв. м. на вул. Завалля, 13 а, кадастровий номер :01:001:0034 для будівництва нотаріальної контори з житлом. Зобов`язано Дрогобицьку міську раду повторно розглянути прийняте в процедурі поновлення договору оренди земельної ділянки рішення від 06.06.2019 №1811 про надання в оренду строком на 3 роки ПП «Фортуна Бізнес» земельної ділянки , кадастровий номер :01:001:0034; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023, яка залишена без змін постаново Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2023 у справі №914/1707/22, рішення Господарського суду Львівської області від 06.02.2023 в частині задоволення позову скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Як визначено в договорі п.7.1. після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві у десятиденний термін земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Позивач стверджує, що відповідач зобов`язаний був повернути орендодавцю земельну ділянку кадастровий №:01:001:0034 у липні 2023 року, що ним не зароблено.

Вказані обстаин6и стали підставою звернення позивача з даним позовом.

При ухваленні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).

Між сторонами існували орендні відносини землі на підставі договору від 24.06.2013 і згідно з п.7.1. договору - після припинення дії договору орендар (відповідач) повертає орендодавцеві (позивачу) у десятиденний термін земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив правовий висновок про те, що у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 ЦК України (постанови від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписи глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.02.2024 по справі № 910/3831/22 - обов`язок повернення безпідставно набутого майна чи відшкодування збитків не виникає лише з моменту судового рішення він існує з моменту порушення права іншої сторони. Судове рішення лише констатує цей обов`язок і забезпечує його примусове виконання. У контексті безпідставного користування це означає, що обов`язок відшкодувати не отриману орендну плату існує протягом усього часу порушення, але його реалізація залежить від встановлення факту.

Отже, з врахуванням наведеного, положень ст. 34 Закону України «Про оренду землі» та п.7.1. договору оренди землі від 24.06.2013 обов`язок повернути земельну ділянку після припинення дії договору не ставиться в залежність від пред`явлення орендодавцем вимоги про її повернення. Більше того, оскільки такий обов`язок покладений на орендаря, саме він мав учинити дії для повернення земельної ділянки у володіння власника.

Яке зазначалося вище, скаржник не оскаржує рішення суду першої інстанції від 05.02.2025 року в частині зобов`язання ПП "Фортуна-Бізнес повернути Дрогобицькій міській раді Львівської області за актом приймання-передачі земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0034 площею 168 м.кв, яка знаходиться на вулиці Завалля, 13 А, в місті Дрогобичі, що фактично свідчить про те, що відповідач погодився із своїм обов`язком повернути земельну ділянку Дрогобицькій міській раді, який виник ще з 24.06.2016 (дата закінчення терміну дії договору оренди землі).

З врахуванням наведеного, очевидним є факт, що порушене право Дрогобицької міської ради тривало протягом усього часу неповернення ПП «Фортуна-Бізнес» земельної ділянки власнику, оскільки відповідач був достеменно обізнаний про такий обов`язок, не оскаржуючи такий обов`язок в апеляційному порядку та підписуючи договір оренди землі від 24.06.2013, що спростовує його твердження в апеляційній скарзі про необізнаність.

Відтак, твердження скаржника про те, що застосування для розрахунку безпідставно збережених коштів ставки орендної плати, встановленої в договорі оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчився, є неможливим, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованим..

Як зазначалося вище, згідно з п.7.1. договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві у десятиденний термін земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Оскільки виникли триваючі невиконані зобов`язання щодо неповернення земельної ділянки, позивач вправі був застосовувати ставки орендної плати, встановлені в договору для розрахунку безпідставно збережених коштів.

Щодо тверджень скаржника про те, що земельна ділянка належить до визначеної рішенням Дрогобицької міської ради №402 від 27.05.2021 категорії «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови», суд апеляційної інстанції зазначає, що така категорія земельної ділянки жодним документом не визначена, а суд не наділений повноваженнями встановлювати категорію (цільове призначення) земельної ділянки.

Як вбачається з обставин справи, Дрогобицька міська рада нарахувала ПП "Фортуна-Бізнес" 71 425,03 грн за фактичне користування земельною ділянкою за період 01.08.2021-27.06.2024. Такий розрахунок проведено, виходячи із нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, що встановлений Положенням "Про оренду земельних ділянок на території, на яку поширюється повноваження Дрогобицької міської ради та порядок встановлення розмірів орендної плати за землю", що затверджене рішенням Дрогобицької міської ради №402 від 27.05.2021 (міститься в загальному доступі).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з врахуванням виду використання земельної ділянки (для будівництва нотаріальної контори з житлом), а також функціонального використання земельної ділянки (землі комерційного використання, тобто такі, що призначені для здійснення підприємницької діяльності) про те, що земельна ділянка належить до визначеної рішенням № 402 від 27.05.2021 категорії "для будівництва та обслуговування інших будівель та громадської забудови". Орендна плата за таку категорію встановлена в розмірі 4 % від нормативно грошової оцінки, така ж як і в договорі оренди.

Відтак, позивач правильно обрав вихідні дані у своєму розрахунку.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача 71425,03 грн безпідставно збережених грошових коштів правомірно визнано обґрунтованими судом першої інстанції.

Також скаржник звертає увагу на момент, з якого моменту зобов`язання про повернення безпідставно збереженого майна вважається простроченим (що надає право кредитору нарахувати на зазначену суму інфляційні витрати та 3% річних) є пред`явлення позивачем вимоги (повідомлення) від 25.09.2023, посилаючись на практику Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що спори в наведених відповідачем постановах Верховного Суду не є аналогічними даній справі, з огляду на те, що в рамках даної справи нарахування 3% річних та інфляційних втрат відбулось на суму безпідставно збережених коштів у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою без достатніх на те підстав, де сума безпідставно збережених коштів вважається простроченою протягом усього терміну невиконання такого зобов`язання, оскільки така сума не є фіксованою і у разі невиконання, підлягає до збільшення за кожен конкретний період прострочення такого зобов`язання.

Отже, в даному випадку, нарахування 3% річних та інфляційних втрат не є залежним від дати пред`явлення позивачем вимоги, оскільки заборгованість у ПП «Фортуна-Бізнес» виникла не внаслідок пред`явлення вимог Дрогобицькою міською радою, а задовго до цього, внаслідок користування земельною ділянкою без достатніх на те підстав, що спростовує наведені відповідачем твердження.

Відтак, проведені розрахунки судом першої інстанції в частині 3% річних та інфляційних є вірними та не спростованими відповідачем.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 05 лютого 2025 року у справі №914/1871/24, а зводяться до переоцінки доказів у даній справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ухвалив:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фортуна-Бізнес" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.2025 у справі № 914/1871/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

О.С. Скрипчук