СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 липня 2025 року м. Харків Справа №917/2231/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Гетьман Р.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни (вх.№1594П від 11.07.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.06.2025 у справі №917/2231/24 (м. Полтава, суддя Кльопов І.Г., повне рішення складено 26.06.2025),

за позовом Першого заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, м.Миргород, Полтавська область, в інтересах державі в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області, м. Гадяч, Полтавська область,

до Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни, м. Гадяч, Полтавська область,

про зобов`язання повернути земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни, в якій прокурор просив суд: Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Чижевську Наталію Володимирівну ( РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області () земельну ділянку кадастровий номер :50:001:1173, площею 0,0030га, привівши її в попередній стан шляхом демонтажу тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м.Гадяч, площа Соборна.

В обґрунтування позову прокурор зазначав, що ФОП Чижевська Н.В. здійснює господарську діяльність на земельній ділянці комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства та умов договору поза межами строку дії договору про встановлення особистого строкового платного сервітуту. А тому, ФОП Чижевська Н.В. зобов`язана повернути Гадяцькій міській раді земельну ділянку комунальної власності площею 0,0030 га.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.06.2025 позов задоволено. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Чижевську Наталію Володимирівну повернути Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області земельну ділянку кадастровий номер :50:001:1173, площею 0,0030га, привівши її в попередній стан шляхом демонтажу тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м.Гадяч, площа Соборна. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни на користь Полтавської обласної прокуратури 3028 грн судового збору.

Фізична особа-підприємець Чижевська Наталія Володимирівна з рішенням суду не погодилася та звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 24.06.2025 по справі №917/2231/24 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Також скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх.№8535 від 11.07.2025) та клопотання про участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№8536 від 11.07.2025).

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

По-перше, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на день подання скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.

У даному випадку за подання до апеляційного господарського суду апеляційної скарги на рішення суду апелянт повинен сплатити судовий збір у розмірі 4542,00 грн (3028,00 грн*150%).

Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що не може бути відповідачем у справі оскільки їй як ФОПу земельна ділянка не надавалася, договорів про користування земельною ділянкою не підписувався. Заявник вказує про помилкове зазначення судом податкового номеру відповідача. Скаржник вважає, що у випадку сплати судового збору його повернення є фактично неможливим так як держава не фінансує вказану статтю витрат. З огляду на викладене, апелянт просить вирішити питання про оплату судового збору по результатам розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Положення ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18.

Отже, єдиною підставою за якою суд має право (однак не зобов`язаний) відстрочити чи розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати є врахування судом майнового стану заявника.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Натомість, визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від поданих доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 липня 2018 року у справі №686/114/16-ц, положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Kniat v. Poland», заява №71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», заява №73547/01).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі №905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Тобто, підтвердження рівня майнового стану сторони має бути повним та всестороннім, для чого особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна обґрунтувати та підтвердити свої доводи відповідними доказами, які б відображали усі аспекти майнової неспроможності сплатити передбачений законом розмір судового збору.

Водночас, у поданому клопотанні заявником не наведено підстав за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору. Суд вказує, що наведені у клопотанні обставини щодо непогодження із заявленими позовними вимогами, помилкове зазначення податкового номеру та труднощі, які на думку апелянта, виникають у зв`язку зі сплатою судового збору, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, апелянтом не зазначено обставин, які б перешкоджали їй сплатити мінімальний розмір судового збору при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, підтвердженим належними доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх.№8535 від 11.07.2025). Вказане, як наслідок, є недоліком апеляційної скарги та потребує усунення шляхом надання апелянтом суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі 4542,00 грн.

По-друге, відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно зі ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Відповідно до частин 1,3 статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

З поданих до суду матеріалів вбачається, що до апеляційної скарги не додано доказів її надсилання Миргородській окружній прокуратурі Полтавської області та Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області.

Отже, для усунення вказаного недоліку апелянт має надати докази направлення копії апеляційної скарги з додатками з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України Миргородській окружній прокуратурі Полтавської області та Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області.

Дослідивши подане апелянтом клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№8536 від 11.07.2025), суд встановив, що останнє не містить підпису заявника.

Вказана обставина підтверджується Актом №13-35 від 11.07.2025, складеним відповідальними працівниками Східного апеляційного господарського суду, відповідно до якого при розкриванні поштового відправлення апеляційної скарги б/н від 08.07.2025 року ФО-П Чижевської Наталії Володимирівни по справі №917/2231/24 за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області до ФО-П Чижевської Наталії Володимирівни, про зобов`язання повернення земельної ділянки, встановлено, що у клопотанні про участь в режимі відеоконференції представника відсутній підпис заявника апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Частиною 4 статті 170 ГПК України встановлено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вказує про повернення без розгляду клопотання апелянта про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№8536 від 11.07.2025).

Водночас суд зазначає, що вказане не позбавляє учасника справи повторно звернутися із відповідним клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференція в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме, апелянт повинен надати докази сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками Миргородській окружній прокуратурі Полтавської області та Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Фізичній особі-підприємцю Чижевській Наталії Володимирівні в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх.№8535 від 11.07.2025).

2.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни (вх.№1594П від 11.07.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.06.2025 у справі №917/2231/24 залишити без руху.

3.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

4.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи з використанням програми «Електронний суд».

Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

5.Повідомити апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

6.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.А. Гетьман