ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"21" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5275/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву Громадської організації «Добра справа Херсонщини» про відшкодування витрат на правничу допомогу (вх.№ 2-292/25 від 04.03.2025)
по справі № 916/5275/24
про стягнення 2 185,57 грн.,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Одеської області на розгляді у порядку спрощеного письмового провадження перебувала справа №916/5275/24 за позовом Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до Громадської організації «Добра справа Херсонщини» про стягнення 2 185,57 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.02.2025 по справі №916/5275/23 позов задоволено частково; стягнуто з ГО «Добра справа Херсонщини» на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради 114,01 грн. та 126,45 грн. витрат по сплаті судового збору.

04.03.2025 до суду від відповідача надійшла заява (вх. №2-292/25), відповідно до якої останній просить суд стягнути з Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради на користь Громадської організації «Добра справа Херсонщини» 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що за надання послуг за вказаним договором відповідачем було сплачено 10000,00 грн у відповідності до п. 2.3.1 Договору. Вартість послуг визначено у фіксованому розмірі. На виконання умов Договору, відповідачу була надана наступна правнича допомога: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз діючого законодавства у спірних правовідносинах, підготовка відзиву на позовну заяв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2025 прийнято заяву ГО «Добра справа Херсонщини» про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України. Також вказаною ухвалою було запропоновано позивачу подати до суду у строк до 12.03.2025 свої заперечення (у разі їх наявності) з приводу заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

10.03.2025 до суду від Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради надійшла заява (вх. №7729/25), відповідно до якої останнє просить суд відмовити у задоволенні заяви ГО «Добра справа Херсонщини» щодо стягнення з Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що відповідачем не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки само по собі формальне зазначення у відзиві суми без попереднього попереднього обґрунтування із зазначенням складових витрат не може вважатися саме розрахунком.

Також вказує, що у відповідності до ч. 3 ст. 126 ГПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, натомість відповідач у заяві посилається лише на загальну суму витрат у розмірі 10 000,00 грн та короткий перелік робіт, виконаних адвокатом: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз діючого законодавства у спірних правовідносинах, підготовка відзиву на позовну заяву, що в свою чергу не можна вважати детальним описом понесених витрат, що обгрунтовують їхній розмір.

Окрім того, звертає увагу, що відповідачем не надано жодного належного доказу фактичної сплати адвокатських послуг та загалом сума наведена в заяві про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката є завищеною та необґрунтованою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2025, у зв`язку з надходженням ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 по справі № 916/5275/24, якою доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи № 916/5275/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, провадження по заяві ГО «Добра справа Херсонщини» про відшкодування витрат на правничу допомогу (вх.№2-292/25 від 04.03.2025), поданої у справі № 916/5275/24, зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Постановою Південно-західного апеляційного суду від 18.06.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2025 по справі №916/5275/24 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

10.07.2025 до Господарського суду Одеської області повернуто матеріали справи №916/5275/24.

Між тим, суддя Мостепаненко Ю.І. з 01.05.2025 по 18.07.2025 знаходилась на лікарняному.

Враховуючи вихід судді Мостепаненко Ю.І. з лікарняного, ухвалою Господарського суду області від 21.07.2025 провадження по заяві ГО «Добра справа Херсонщини» про відшкодування витрат на правничу допомогу поновлено з 21.07.2025 року; розгляд заяви визначено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання та ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті спору є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відзиві на позовну заяву ГО «Добра справа Херсонщини» зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи 10000,00 - витрати на правничу допомогу (докази фактично понесених витрат на правничу допомогу, в порядку ч.8 ст.129 ГПК України, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду).

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Варто заначити, що під час ухвалення Господарським судом Одеської області рішення від 25.02.2025 у справі № 916/5275/24 про часткове задоволення позову було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині сплаченого судового збору, питання розподілу судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу не вирішувалось.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Судом встановлено, що 20.01.2025 між Адвокатським бюро «КАЛУГІН», в особі керівника Калугіна Дмитра Олеговича (Бюро), з однієї сторони та ГО «Добра справа Херсонщини», в особі керівника Ємельяненко Ольги Анатоліївни (Клієнт), з іншої сторони було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до умов п. 1.1 договору, Бюро зобов`язується надати юридичні послуги (Правова допомога) Клієнту з питань, що включені до предмету Правової допомоги, а Клієнт зобов`язується оплатити надання Правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором.

Предметом правової допомоги за цим Договором є:

Представництво інтересів Клієнта у справах 916/5275/24 в Господарському суді Одеської.

Відповідно до умов цього Договору Бюро в інтересах Клієнта здійснює адвокатську діяльність та надає клієнту Правову допомогу, що включає:

а) забезпечення реалізації прав і обов`язків Клієнта в цивільному, господарському, адміністративному, кримінальному та конституційному судочинстві, в державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

b) надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності;

с) складення заяв, скарг, заперечень, запитів, процесуальних та інших документів правового характеру, з правом їх підпису та подання, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

d) представництво інтересів Клієнта в органах Національної поліції, прокуратури, СБУ, ДБР, у судах будь-якої юрисдикції та ланки, в інших державних органах України, перед юридичними особами будь-якої форми власності, перед фізичними особами, в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1.2 договору, обсяг необхідних Послуг визначається Клієнтом та може узгоджуватися в усному або письмовому порядку. Даний перелік не є вичерпним та може передбачати надання інших видів правової допомоги, погоджених Сторонами.

Згідно п. 1.3 договору визначено, що даний договір є підставою для оформлення ордеру адвоката будь-яким адвокатом - працівником або партнером Бюро, якому доручено надання правової допомоги Клієнту і не потребує додаткового погодження з клієнтом.

В п. 1.4 договору сторони погодили, що вартість правової допомоги, що включено до предмету правової допомоги, складає 10000,00 гривень.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.3.1 договору, клієнт зобов`язується оплатити послуги Бюро у готівковій/безготівковій формі в розмірі 10000,00 гривень в день підписання договору. При цьому, підписанням цього договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 5.1 договору).

Представництво ГО «Добра справа Херсонщини» в Господарському суді Одеської області здійснювалось адвокатом Калугіним Д.О. на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВТ №1058395 від 30.01.2025 р., який міститься в матеріалах справи.

Також, в заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідачем фактично викладений короткий опис наданих послуг, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз діючого законодавства у спірних правовідносинах, підготовка відзиву на позовну заяву.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги.

При цьому, суд не приймає твердження позивача про те, що відповідачем не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки відповідач у відповідності до ч. 1 ст. 124 та ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в першій заяві по суті справи (відзиві на позовну заяву) зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 10 000 грн, а також вказав, що докази фактично понесених витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Водночас, суд зазначає, що чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо надання попереднього (орієнтовного) розрахунку з обов`язковим зазначенням конкретного переліку видів послуг.

Стосовно доводів позивача щодо не надання відповідачем детального опису понесених витрат, що обґрунтовують їхній розмір, то суд звертає увагу на те, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

При цьому, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не надано жодного належного доказу фактичної сплати адвокатських послуг, суд зазначає наступне.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19., яка відступила від висновку щодо застосування положень статті 126 ГПК України, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 906/194/18, про необхідність надання доказів, які підтверджують фактичне здійснення учасником справи витрат на професійну правничу допомогу, для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Даний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21.

При цьому, Верховним Судом вже неодноразово зазначалось, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, незалежно від факту оплати як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Allia№ce Limited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.11.2021 у справі № 914/1945/19, від 23.11.2021 у справі № 873/126/21.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Оцінюючи розмір гонорару на предмет співмірності його розміру, суд враховує, що гонорар у сумі 10 000 грн є не співмірним із ціною позову, яка складає 2 185,75 грн, складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг).

При цьому, суд зазначає, що перелічені в заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу окремими пунктами такі види послуг як: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз діючого законодавства у спірних правовідносинах повністю охоплюється дією з підготовки відзиву на позовну заяву, та фактично є одним безперервним процесом під час надання правової допомоги.

Таким чином, зважаючи на характер та рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи малозначність цієї справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та розгляд справи без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності витрат, вважає за необхідне зменшити заявлений відповідачем до стягнення розмір судових витрат до 2500 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням вищевказаного, з огляду на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 25.02.2025р. по справі № 916/5275/24 позов Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради було задоволено частково (5,22%), суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ГО «Добра справа Херсонщини» та відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, зі стягненням з позивача 2369,58 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123,126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Громадської організації «Добра справа Херсонщини» про відшкодування витрат на правничу допомогу (вх.№ 2-292/25 від 04.03.2025) задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (73000, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 37, код ЄДРПОУ 44279728) на користь Громадської організації «Добра справа Херсонщини» (73042, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Алмазова Генерала, буд. 43, кв. 7, ) 2 369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 58 коп. витрат на правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набранням додаткового рішення законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко