ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2144/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Горюшко В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10)
до Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова (раніше - проспект Московський), буд. 199)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Толстова Є.М. (довіреність № 01-23/25 від 15.04.2025),

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод", в якій просить суд:

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію у сумі 318245,76 грн. на ХОУ АТ "Ощадбанк" НОМЕР_1 , МФО 351823, .

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" судовий збір у сумі 4296 грн. 33 коп. на ХОУ АТ "Ощадбанк" п/р НОМЕР_2 , МФО 351823, .

Крім того, позивач просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-69 від 01.01.2019 в частині оплати спожитої електричної енергії за період липень - грудень 2024 року, лютий - березень 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№ 2144/25) залишено без руху. Встановлено Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Від представника Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" 25.06.2025 надійшла заява на виконання ухвали (вх.№14987/25), де позивач повідомив, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, наявні у позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2144/25. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "22" липня 2025 р. о 11:00.

Від відповідача 08.07.2025 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 16030/25), де відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Як зазначає відповідач, ДП «ХЕМЗ» жодного договору з позивачем не укладало ані в паперовому, ані в електронному вигляді, заяву на приєднання до будь-якого договору, в тому числі публічного, не подавало. Крім того, в додатку до заяви-приєднання зазначені об`єкти нерухомості, що перебувають в господарському віданні ДП «ХЕМЗ». Всі вони є житловими будинками, мешканці яких уклали прямі договори на поставку електричної енергії з відповідним постачальником послуг, зі встановленням приборів обліку у 2016-2017 роках. Місця загального користування в цих будинках відключено ще AT «Харківобленерго» після проведення реконструкції внутрішньобудинкових мереж в 2016-2017 роках. ДП «ХЕМЗ» у вказаних об`єктах навіть фактично не користується електроенергією, бо не має там розташування ані структурних підрозділів, ані працівників, що виконують обов`язки по трудовому договору з відповідачем.

11.07.2025 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив (вх.№ 16258/25), де представник позивача з викладеними у відзиві на позовну заяву доводами не погоджуємося, вважає їх необґрунтованими. Позивач наголошує на тому, що оскільки Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод» фактично споживалась електрична енергія, воно приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг згідно з умовами публічного договору, розміщеного на офіційному сайті ПрАТ «Харківенергозбут» (zbutenergo.kharkov.ua), на умовах договору про постачання електричної енергії № 03-69 за особовим рахунком 0011 без даних абонента постачальника за регульованим тарифом. Отже, між Товариством та Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод» укладений публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 03-69. При цьому оператор системи розподілу АТ «Харківобленерго» адмініструє точки комерційного обліку електричної енергії, приймає від споживача покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, використаної споживачем, та передає цю інформацію постачальнику електроенергії, на підставі чого ПрАТ «Харківенергозбут» і проводить розрахунки зі споживачами згідно з умовами договорів.

У судовому засіданні 22.07.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання, призначене на 22.07.2025 об 11:00, не з`явився.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копію ухвали суду від 25.06.2025 доставлено в електронний кабінет відповідача 25.06.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи. Отже, враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 22.07.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268. ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" zbutenergo.kharkov.ua.

Згідно з пп. 4.12, 4.13 розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За приписами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Враховуючи наведене, та те, що ДП "ХЕМЗ" було фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах Договору № 03-69 від 01.01.2019 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За умовами п. 2.1 Договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Таким чином, враховуючи факт споживання ДП «ХЕМЗ» електричної енергії, останній приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-69 від 01.01.2019, який є публічним договором та відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 3 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

За умовами п. 5.8, 5.9, 5.10, 5.13 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі - спецрахунок). Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Порядок розрахунків за Договором № 03-69 визначається відповідно до Додатку № 2 до Договору про постачання електричної енергії № 03-69 від 04.02.2010, а саме "Порядок розрахунків (для усіх споживачів, крім бюджетних установ (організацій) та крім споживачів, які живляться від ПС 35-110 кВ та 330 кВ) (далі - Порядок розрахунків).

Умовами п. 1 Порядку розрахунків передбачено, що розрахунковий період встановлено Споживачу з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Розрахунків розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця.

Відповідно до п. 4.4 Порядку розрахунків датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника або дата внесення Споживачем готівкових коштів в касу Постачальника

Пунктом 4.5 Порядку розрахунків передбачається, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюється Споживачем на підставі виставлених Постачальником електричної енергії рахунків. Рахунки на попередню оплату повинні бути сплачені Споживачем до початку планового періоду, за який має здійснюватися відповідна оплата.

Споживач здійснює 4 планових платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях: до 1 дня розрахункового періоду - 20% від вартості очікуваного обсягу електричної енергії, що буде спожита у розрахунковому періоді; до 10 дня розрахункового періоду - 20% від вартості очікуваного обсягу електричної енергії, що буде спожита у розрахунковому періоді; до 20 дня розрахункового періоду - 30% від вартості очікуваного обсягу електричної енергії, що буде спожита у розрахунковому періоді; до 28 дня розрахункового періоду - 30% від вартості очікуваного обсягу електричної енергії, що буде спожита у розрахунковому періоді.

Розрахунок суми планового платежу здійснюється шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу на обсяг електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, що настає за наступним розрахунковим періодом, з урахуванням відсотка авансового платежу.

Пунктом 4.7 Порядку розрахунків всі кошти, не пов`язані з оплатою згідно графіку реструктуризації заборгованості, при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, зараховуються в погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку розрахунків остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

Для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Це рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки Споживача для отримання рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Згідно з переданими оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго" даними позивачем проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовано і направлено відповідачу рахунки за електричну енергію:

- за липень 2024 року на суму разом з ПДВ 23025,60 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за серпень 2024 року на суму разом з ПДВ 46910,88 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за вересень 2024 року на суму разом з ПДВ 26654,40 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за жовтень 2024 року на суму разом з ПДВ 35631,36 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за листопад 2024 року на суму разом з ПДВ 31389,12 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за грудень 2024 року на суму разом з ПДВ 18597,60 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за лютий 2025 року на суму разом з ПДВ 87069,60 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2024 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку;

- за березень 2025 року на суму разом з ПДВ 52090,56 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2025 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи розрахунку, у січні 2025 року відповідачем погашено заборгованість на суму 26 416,80 грн, з яких 25 686,72 грн зараховано як оплату заборгованості за червень 2024 року, 730,08 грн - за липень 2024 року. Крім того, у квітні 2025 року відповідачем погашено заборгованість на суму 2393,28 грн, які зараховано як оплату заборгованості за липень 2024 року.

Позивач стверджує, що заборгованість за спожиту електричну енергію за період липень - грудень 2024 року, лютий - березень 2025 року за Договором № 03-69, яка становить 318 245,76 грн, відповідачем не сплачено.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України).

Частиною 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт порушення відповідачем умов, визначених Договором, та наявність заборгованості за спожиту електричну енергію за період липень - грудень 2024 року, лютий - березень 2025 року підтверджується матеріалами справи, доказів, які б свідчили про сплату відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-69 від 01.01.2019 в сумі 318 245,76 грн або доказів, які б спростовували наявність у нього вищезазначеної заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 318 245,76 грн є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, що відповідач Договір з позивачем не укладав, заяву-приєднання до Договору не подавав, оскільки договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання, який розміщується Постачальником універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) згідно з абз. 5 пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, оплата рахунка постачальника універсальної послуги або факт споживання електричної енергії.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд зауважує, що статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві позивачем заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача коштів у розмірі 318 245,76 грн.

Отже, за подання до господарського суду позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" мало сплатити судовий збір у розмірі 3818,95 грн.

В той же час, Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" сплачено судовий збір у розмірі 4296,33 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №10170 від 06.06.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 477,38 грн.

Відтак, судом розподіляється між сторонами судовий збір, який підлягав сплаті позивачем за розгляд господарським судом вимоги про стягнення з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" коштів у розмірі 318 245,76 грн - 3818,95 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову повністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд звертає увагу позивача, що останній вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору у розмірі 477,38 грн, проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова (раніше - проспект Московський), буд. 199, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ХОУ АТ "Ощадбанк" НОМЕР_1 , МФО 351823, ) заборгованість за електричну енергію у сумі 318 245,76 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова (раніше - проспект Московський), буд. 199, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ХОУ АТ "Ощадбанк" п/р НОМЕР_2 , МФО 351823, ) судовий збір у сумі 3818,95 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ).

Відповідач: Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова (раніше - проспект Московський), буд. 199, ).

Повне рішення складено "23" липня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк