ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1525/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Карго Транс" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, В.М., буд. 165, оф. 22)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаріс ЛТД" (61153, м. Харків, пр-т. Ювілейний, буд. 54а, оф. 118)
про стягнення 40675,86 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Карго Транс" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаріс ЛТД" про стягнення 40675,86 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 40004,00 грн., 3% річних у розмірі 351,83 грн., інфляційні втрати у розмірі 320,03 грн., а також судові витрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.05.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

12.05.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про усунення недоліків (вх. №11423) разом із доданими до неї документами, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Беручи до уваги те, що поданий позов за своїми ознаками є малозначним в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного з`ясування обставин справи, з метою економії процесуального часу учасників справи та виконання завдань господарського судочинства, визначених у статті 2 ГПК України, в тому числі щодо забезпечення своєчасного вирішення судом спору, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 7 статті 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.

Положеннями п. 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вказане, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторін про розгляд справи - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет" (правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/6322/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21).

Матеріали справи свідчать, що учасники справи зареєстрували "Електронний кабінет" в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі, а тому з огляду на наведені законодавчі положення ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 було доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету учасників справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 по справі №922/1525/25 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи.

30.05.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №13012), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог зазначено, що обов`язок експедитора (відповідача) щодо оплати послуг, наданих позивачем, виникає виключно за умови надання повного пакета документів, що відповідають вимогам чинного законодавства та оформлені належним чином. Проаналізувавши наданий позивачем опис вкладення, неможливо встановити, які саме документи були направлені на адресу відповідача та чи пов`язані ці документи із перевезенням, оплату за яке позивач просить стягнути. Зазначає, що позивачем надавався цілий ряд послуг з перевезення вантажів, що підтверджується поданим ним Актом звірки взаємних розрахунків за період з 04.04.2024 по 02.05.2025. Стверджує, що факт направлення поштою документів, передбачених пунктом 3.2 договору, позивачем не доведений. Також в обґрунтування заперечень зазначає, що у доданому позивачем рахунку №124 від 7 листопада 2024 року відсутній додаток про розрахунок вартості перевезення, який повинен в себе включати дані за кожен день перевезень з зазначенням: назв маршрутів (пункти завантаження та розвантаження) рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км), суми перевезення за кожен рейс та загальну суму всіх перевезень за вказаний термін), наявність якого необхідна для проведення оплати за послуги з перевезення вантажу, що визначено пунктом 3.2 договору.

Зазначає, що додані позивачем договір, заявка, акт, рахунок, довідка, цмр не підписані сторонами. Алгоритми роботи сервісу електронного документообігу Медок при підписанні документів через вказаний сервіс накладає на документи електронне зображення підписів і печаток сторін, при цьому позивачем долучено до його позовної заяви копії договору, акту надання послуг, рахунку, довідки, CMR-накладної, які не містять таких зображень. Крім того, у наданих заявником до його заяви договорі та протоколі створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису відрізняються номер договору. Щодо заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат зазначає, що оскільки відповідач не порушив зобов`язання перед позивачем, а тому у відповідача відсутній обов`язок із сплати інфляційних втрат та 3% річних.

30.05.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (вх. №13014), в якому з огляду на те, що в доданій позивачем первинній документації відсутні підписи сторін, а направлення документів на підпис здійснювалося через систему електронного документообігу, використання якої не було погоджено сторонами в договорі, процес встановлення обставин справи та належного дослідження доказів є ускладненим, а тому відповідач вважає, що виникає необхідність здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з метою надання учасниками справи в судовому засіданні своїх пояснень.

04.06.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відповідь на відзив (вх. №13340), в якій позивач просить відмовити в задоволенні вимог відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву та вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

В обґрунтування заперечень проти доводів відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, позивачем у вказаній заяві по суті справи, зокрема, зазначено, що 06.01.2025 відповідачем документи додані до накладної №362 отримані в поштовому відділені Укрпошти №61153 (м. Харків), що підтверджується Інтернет ресурсом Укрпошти за посиланням https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, копія трекінгу відправлення якого додана до позовної заяви. Таким чином, відповідач, зазначаючи про те, що опис вкладення до накладної №362 не дає можливості встановити які саме документи були направлені на адресу ТОВ "Альтаріс ЛТД", фактично володіє інформацією про те, які саме документи надані позивачем відповідно до накладної №362 та ним отримані. В той же час, відповідач ухиляється від надання інформації суду про те, які документи додані до накладної №362 та ним отримані. При цьому, відповідач прямо не зазначає, що документи, які були передані разом з поштовим відправленням до накладної №362 відповідно до даних позивача, та ті, які ним фактично отримані, відрізняються. Доводи про те, що позивачем до рахунку №124 від 07.11.2024 року не доданий додаток про розрахунок вартості перевезення не відповідає дійсності, оскільки позивачем подана довідка про транспортні витрати №б/н від 05.11.2024, яка була погоджена відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису. Доводи відповідача про те, що електронні форми документів не можуть вважатись належними доказами виконання своїх зобов`язань за договором, в тому числі щодо надання документів, суперечить нормам чинного законодавства, оскільки відповідач сам підписав зазначені документи та надіслав їх позивачу, таким чином погодивши їх зміст та взявши на себе як права так і зобов`язання згідно даних документів.

Твердження відповідача про те, що позивачем не доведено надіслання на адресу відповідача повного пакету документів на підставі п.3.2. договору та частини 3 статті 538 ЦК України, а тому у позивача відсутні правові підстави для вимоги оплати за надані послуги, не відповідає дійсності. Відповідач намагається здійснювати маніпулювання, зазначаючи про те, що додані позивачем документи не підписані сторонами, при цьому ухиляючись від надання інформації чи підписувались ним документи, з використанням електронного документообігу системи "Медок", а саме: рахунок на оплату №124 від 07.11.2024, довідка про транспортні витрати №б/н від 05.11.2024, акт надання послуг №509 від 07.11.2024, заявку на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024, вантажно-транспортну накладну CMR ORC152217 від 07.11.2024.

Наголошує, що позивачем в повній мірі виконанні зобов`язання за договором №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024, що підтверджується відповідними документами, а саме: рахунок на оплату №124 від 07.11.2024, довідка про транспортні витрати №б/н від 05.11.2024, акт надання послуг №509 від 07.11.2024, заявка на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024, вантажно-транспортну накладну CMR ORC152217 від 07.11.2024. Зазначає, що 22.11.2024 експедитором вище зазначені документи були перевірені, погоджені та підписані шляхом накладання електронного цифрового підпису, що підтверджується Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Також, 16.12.2024 на виконання вимог п.2.1.22, п.10.1 договору, виконавцем рекомендованим листом з описом вкладення поштою направлено підписані позивачем оригінали вище зазначених документів, що підтверджується документами Укрпошти, а саме накладною №362, фіскальним чеком та описом вкладення. При цьому 06.01.2025 відповідачем вище зазначені документи отримані в поштовому відділені Укрпошти №61153 (м. Харків), що підтверджується Інтернет ресурсом Укрпошти за посиланням https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Крім того, позивачем направлено відповідачу претензію від 16.01.2025 №1/01-25 про сплату заборгованості за договором. Жодних відповідей, в тому числі з вимогою щодо надання документів чи їх невідповідність на адресу позивача не надходило. Також, 07.03.2025 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №07/03-25/1 з метою отримання інформації про замовника послуг визначених експедитором в заявці на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 та які зазначені в акті надання послуг №509 від 07.11.2024, а також інформацію щодо отримання коштів від замовника на рахунок експедитора за дані послуги з копіями підтверджуючих документів та інформації про вжиття заходів примусового стягнення заборгованості експедитором із замовника. 12.03.2024 даний лист був вручений представнику відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 640. Звертає увагу, що станом на 15.04.2025 жодних відповідей від відповідача, в тому числі з вимогою щодо надання документів чи їх невідповідність, на адресу позивача не надходило.

В той же час, зауважує, що 15.04.2025 відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги згідно рахунку на оплату №124 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн., що очевидно було б неможливо здійснити без наявності належного пакету документів, володіння яким відповідач намагається заперечувати. Вважає доводи відповідача про відсутність факту порушення зобов`язань перед відповідачем, та як наслідок підстав для нарахування 3 % річних та інфляційних витрат, безпідставними та такими, що спростовуються вище наведеними доводами та доказами поданими разом з позовною заявою.

Разом з тим, позивач зазначає, що встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі порядок розгляду справи, а саме здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання є обґрунтованим, та в повній мірі відповідає вимогам ГПК України. Вважає, що відповідач намагається безпідставно затягнути процес розгляду справи звертаючись з клопотанням про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Доводи відповідача зводяться лише до необхідності надання сторонами пояснень в судовому засіданні. В той же час, відповідач не позбавлений такої можливості на стадії подання відзиву та заперечення.

09.06.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заперечення на відповідь на відзив (вх. №13645), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

В обґрунтування заперечень у вказаній заяві по суті справи зазначено, що твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки встановити, що саме направлялося за накладною №362, є неможливим. Відповідач зберігає не конверти поштових відправлень, а лише самі документи, тому встановити, які саме документи були направлені експедитору разом із конкретною накладною, технічно неможливо. Зазначає, що у поданому рахунку №124 від 07.11.2024 відсутній додаток про розрахунок вартості перевезення, який повинен в себе включати дані за кожен день перевезень з зазначенням: назв маршрутів (пункти завантаження та розвантаження) рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км), суми перевезення за кожен рейс та загальну суму всіх перевезень за вказаний термін), наявність якого необхідна для проведення оплати за послуги з перевезення вантажу, що визначено пунктом 3.2 договору.

Таким чином, відповідач просить суд розглянути клопотання та витребувати у позивача витяг з програмного забезпечення M.E.doc з реєстром усіх підписаних сторонами документів за договором №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024. Усі повідомлення про результати обробки документів (квитанції про підписання документів) з програмного забезпечення M.E.doc щодо усіх підписаних сторонами документів за договором №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024. Розгляд справи №922/1525/25 проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Щодо зазначеного вище клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 12 ГПК України).

Виходячи з критеріїв частини 3 статті 247 ГПК України та беручи до уваги те, що поданий позов за своїми ознаками є малозначним в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного з`ясування обставин справи, з метою економії процесуального часу учасників справи та виконання завдань господарського судочинства, визначених у статті 2 ГПК України, в тому числі щодо забезпечення своєчасного вирішення судом спору, дана справа є малозначною та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі статті 247 ГПК України.

Згідно з частиною 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З огляду на наведене, суд в ухвалі Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 дійшов висновку про необхідність розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Однак наведені відповідачем обґрунтування щодо необхідності здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не свідчать про наявність безумовних підстав для розгляду справи у наведеній формі господарського судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що суд при розгляді справи оцінює подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності незалежно від визначеної форми здійснення судочинства, що відповідає вимогам частин 1, 2 статті 2 ГПК України.

Таким чином, суд під час розгляду будь-якого господарського спору створює належні та рівні умови для повноцінної реалізації сторонами своїх процесуальних прав, принципів рівності та змагальності сторін, а тому судом встановлено сторонам строк для подання заяву по суті справи з викладенням своїх вимог та заперечень, а також подання доказів в їх обґрунтування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (із змінами), який триває до цього часу.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою цінністю.

За вказаних обставин, враховуючи, що дана справа в силу вимог ГПК України може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зважаючи, що судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, надано можливість висловити правову позицію в обґрунтування своїх вимог та заперечень, беручи до уваги ворожі обстріли міста Харкова, а також важливість недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, працівників апарату суду, суд дійшов висновку, що у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Щодо зазначеного вище клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 3 статті 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуючи, що клопотання про витребування доказів заявлено відповідачем разом із запереченнями на відповідь на відзив, тобто не у строк, що передбачений частиною 3 статті 80 ГПК України, без обґрунтування поважності причин пропуску строку, а також без дотримання вимог пункту 2 частини 2 статті 81 ГПК України щодо зазначення заходів, яких особа, яка подає клопотання вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а також без наведення причин неможливості отримати цей доказ відповідачем самостійно, суд залишає відповідне клопотання без задоволення.

Таким чином, судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та вирішення господарського спору по суті.

Положеннями частини 4 статті 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Карго Транс" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтаріс ЛТД" (надалі - відповідач, експедитор) було укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1. (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується організувати та доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником (вантажовідправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на його одержання особі, а експедитор з коштів замовника зобов`язується сплатити за перевезення вантажу, узгоджену сторонами плату.

Згідно пункту 1.4. договору кожне замовлення на послуги за даним договором експедитор надаватиме виконавцю письмовій формі (далі за текстом - "заявка"). Кожна прийнята виконавцем заявка становитиме невід`ємну частину цього договору (додаток) та включатиме в себе ці договірні умови, якщо інше не буде чітко викладене у письмовій формі. Заявка може передаватись у електронному вигляді по електронному зв`язку (E-mail), та має силу оригіналу. У разі виникнення розбіжностей у тлумаченні умов договору та заявки пріоритетними є умови, узгоджені в договорі.

Згідно пункту 2.1 виконавець зобов`язується: надавати послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом безпосередньо з пункту відправлення до пункту призначення, вказаних у заявці (п.п. 2.1.1.); доставити довірений відправником вантаж в обумовлений термін у пункт призначення і видати його одержувачу, зазначеному в міжнародній товарно-транспортній накладній (СМR/ТТН) (п.п. 2.1.14); надавати експедитору оригінали договору, заявки, СМR/ТТН, рахунку з додатком про розрахунок вартості перевезення, акту надання послуг протягом 10 календарних днів з моменту виписки (п.п. 2.1.17); надавати експедитору рекомендованим листом поштою або особисто представником (водієм) перевізника оригінали договору, заявки, СМR/ТТН, рахунку з додатком про розрахунок вартості перевезення, який повинен в себе включати дані за кожен день перевезень з зазначенням: назв маршрутів (пункти завантаження та розвантаження) рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км), суми перевезення за кожен рейс та загальну суму всіх перевезень за вказаний термін), акту надання послуг протягом 10 календарних днів з моменту складання (п.п. 2.1.22).

Відповідно до пункту 2.2. договору експедитор зобов`язується: погоджувати з виконавцем вартість послуг, що надаються, чи на сукупність послуг, що надаються у цілому (п.п. 2.2.7.); вчасно, у терміни, обумовлені в кожному окремому випадку, здійснювати розрахунки з виконавцем за рахунок і кошти замовника (п.п. 2.2.8.).

Згідно пункту 3.1 договору вартість послуг (ставка) погоджується сторонами в заявці і вказується в рахунку та акті наданих послуг виконавця.

Умовами пункту 3.2 договору передбачено, що перерахування коштів за надані послуги виконавцем здійснюється експедитором протягом 10 (десять) банківських днів з дня отримання в порядку п. 2.1.22 даного договору експедитором всіх коштів від замовника, а також оригіналів рахунку з додатком про розрахунок вартості перевезення, який повинен в себе включати дані за кожен день перевезень з зазначенням: назв маршрутів (пункти завантаження та розвантаження) рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км), суми перевезення за кожен рейс та загальну суму всіх перевезень за вказаний термін), вантажно-транспортної накладної (CMR/ТТН) з печатками перевізника, вантажоодержувача, митниці у разі якщо вантаж надходить під митним контролем, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії витягу та виписки з ЄДРПОУ, копії свідоцтва платника єдиного податку/ПДВ, оригіналу договору, заявки. Вищевказані первинні документи (всі разом, або будь-які з них окремо), які не мають усіх необхідних реквізитів та/або оформлені неналежним чином та/або не відповідають вимогам діючого законодавства та/або надані не в повному обсязі (неповними, некомплектними, невірно оформленими тощо) вважаються не врученими та оплаті не підлягають, строк оплати зсувається та відлік строку розпочинається після отримання експедитором вірних та належним чином оформлених комплектів оригіналів документів. У разі затримки сплати всіх коштів від замовника на поточний рахунок експедитора, за умови документального підтвердження цих обставин, експедитор повинен розрахуватися із виконавцем протягом 10 (десять) банківських днів з дня отримання всіх коштів від замовника за вищевказаних умов надання усіх первинних документів виконавцем.

Згідно пункту 11.1. договору, цей договір набуває чинності з дати відправлення проформи договору на електрону пошту виконавця та діє до 31 грудня 2024 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків. Договір автоматично продовжується (пролонгується) на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін за один місяць до закінчення дії договору не надішле письмове повідомлення другій стороні про його розірвання.

Із матеріалів справи убачається, що між позивачем та відповідачем було підписано заявку на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 до договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., відповідно до якої погоджено наступні умови: маршрут: м. Маріямполе (Литва) - смт. Дружба (Тернопільська обл). Найменування вантажу: Дизель, АДР 3. Вага брутто, об`єм, кількість та розмір палет: 30м3. Тип автомобіля: цистерна, верхнє або нижнє завантаження, окреме авто. Вимоги до автомобіля: CMR. Дата та час завантаження: 04.11.2024. Адреса завантаження.: Fabriko g.2, Marijampole, 68127 Marijampoles sav., Литва. Митна обробка: м. Маріямполе (Литва). Митна обробка (адреса): с. Воля-Любитівська, Волинська область. Адреса розвантаження: смт. Дружба (Тернопільська обл). Нормативний час на ЗРР: 48 годин/48 годин. Сума, час, форма розрахунку: 60004,00 грн. Б/р 7-10 банківських днів після отримання оригіналів документів. Вартість фрахту є приблизною. Остаточна вартість визначається після фактичного вивантаження авто з розрахунком 2 грн/л. Погран перехід: Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна). Дата доставки: 07.11.2024. Марка а/м: MAN П.І.Б. водія: Садовський Віталій. Держ №а/м: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . К.

Також було погоджено додаткові умови: 1. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу. 2. Електронна копія заявки має юридичну силу. 3. Виконавець зобов`язаний щоденно інформувати про місцезнаходження автомобіля. 4. Обов`язково перевірити присутність всіх документів на товар, а також їх відповідність вантажу. 5. При виникненні яких-небудь проблем виконавець повинен негайно проінформувати експедитора. 6. Чиста цистерна. Сертифікат мийки і пропарки(або чек). 7. Вивантаження по вагах.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR ORC152217 від 07.11.2024 позивачем перевезено вантаж автомобільним транспортом, про що свідчать відповідні відмітки.

Окрім того, між сторонами оформлено та підписано довідку про транспортні витрати вих. №б/н від 05.11.2024 р., відповідно до якої міжнародні транспортні послуги по доставці вантажу, згідно договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., автомобілем MAN держ.№ НОМЕР_1 причіп НОМЕР_2 : 1) м. Маріямполе (Литва) - м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) складає 47000 грн.; 2) м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) - смт. Дружба (Тернопільська обл) складає 13004 грн. Страхування вантажу не відбувалось.

Разом з тим, позивачем оформлено, підписано та виставлено відповідачу для сплати рахунок на оплату №124 від 07.11.2024 на суму 60004,00 грн.

Також, між сторонами оформлено та підписано Акт надання послуг №509 від 07.11.2024, відповідно до якого, представник експедитора ТОВ "Альтаріс ЛТД" в особі директора Бондаренко К.О., з одного боку, і представник виконавця ТОВ "Топ Карго Транс" в особі директора Лещук І. В., з іншого боку, склали цей акт про те, що послуги з організації перевезення вантажу автотранспортом були виконані виконавцем якісно і в строк на підставі наведених документів: договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р. Заявка: №АЛ000003853 вiд 31 жовтня 2024 р. Рахунок: №124 вiд 7 листопада 2024 р.

Погоджено, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): 1) міжнародні транспортні послуги: - м. Маріямполе (Литва) - м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна), а/м MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR ORC152217 від 04.11.2024 р.1 посл. Сума 47000,00 грн. без ПДВ.; 2) м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) - смт. Дружба (Тернопільська обл), а/м MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR ORC152217 від 04.11.2024р. 1 посл. Сума 13004,00 грн. без ПДВ. Всього - 60004,00 грн. з ПДВ. Сторони один до одного претензій не мають. Місце складання: 29000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., м. Хмельницький,вул. Чорновола В.М., буд. 165, оф. 22.

Позивачем зазначено, що документи укладені в електронній формі шляхом накладання електронних цифрових підписів, справжність електронних підписів перевірена з використанням ресурсу Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України за посиланням https://czo.gov.ua/verify. При цьому зазначено, що 22.11.2024 експедитором вище зазначені документи були перевірені, погоджені та підписані відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису та печатки директора ТОВ "Альтаріс ЛТД" Бондаренко К.О. та директора ТОВ "Топ Карго Транс" Лещука І.В., що підтверджується Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

На виконання умов пункту 2.1.22, п.10.1. договору, позивачем за допомогою засобів поштового зв`язку скеровано на адресу відповідача пакет документів, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та поштовою накладною АТ "Укрпошта" №362 від 16.12.2024. При цьому 06.01.2025 відповідне поштове відправлення було отримано відповідачем в поштовому відділені Укрпошти №61153 (м. Харків).

З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем оформлено претензію на суму 60004,00 грн. вих. №1/01-25 від 16.01.2025, в якій з викладенням правових та фактичних підстав звернення вимагав терміново розрахуватись по простроченій заборгованості на суму 60004,00 грн. в термін до 26.01.2025.

Також, позивачем було оформлено на адресу відповідача лист вих. №07/03-25/1 від 07.03.2025, в якому зазначено, що перевізником були надані послуги, що підтверджується актом надання послуг №509 від 07.11.2024. Вказано, що відповідно до умов договору (п. 2.1.17.), по вище зазначеним послугам, через електронний документообіг системи "Медок", перевізником було передано експедитору пакет документів, необхідних для здійснення взаєморозрахунків, а саме: рахунок на оплату №124 від 07.11.2024, довідка про транспортні витрати б/н від 05.11.2024, акт надання послуг №509 від 07.11.2024, заявку на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024, вантажно-транспортну накладну CMR ORC152217 від 07.11.2024. Зазначено, що 22.11.2024 вище зазначені документи були перевірені, погоджені та підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача. Повідомлено, що 16.12.2024 на виконання п. 2.1.22, п. 10.1. договору, виконавцем рекомендованим листом з описом вкладення поштою направлено підписані оригінали вище вказаних документів. При цьому у листі зазначено про звернення з метою отримання інформації про замовника послуг визначених експедитором в заявці на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 та які зазначені в акті надання послуг №509 від 07.11.2024 р., інформації щодо отримання коштів від замовника на рахунок експедитора за послуги з копіями підтверджуючих документів та отримання інформації про вжиття заходів примусового стягнення заборгованості експедитором із замовника, який 12.03.2024 був вручений відповідачу згідно рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення №640 без надання позивачу відповіді.

Також, позивачем зазначено, що 15.04.2025 відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги згідно рахунку на оплату №124 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1. від 04.04.2024, підписання сторонами відповідних документів на суму 60004,00 грн. Також позивач вказує про здійснення відповідачем лише часткової оплати вартості наданих послуг, а тому за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 40004,00 грн., яка залишається не сплаченою.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Водночас статтею 929 ЦК України унормовано, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування також може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

В силу частини 1 статті 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Згідно з статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", експедитор зобов`язаний надавати транспортно експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності.

Разом з тим, за змістом пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно статті 205, 207 ЦК України договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означеного договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., суд вважає його належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

За приписами статті 173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до пункту 2.2. договору експедитор зобов`язується погоджувати з виконавцем вартість послуг, що надаються, чи на сукупність послуг, що надаються у цілому (п.п. 2.2.7.).

Згідно пункту 3.1 договору вартість послуг (ставка) погоджується сторонами в заявці і вказується в рахунку та акті наданих послуг виконавця.

Як зазначено судом вище та підтверджено матеріалами справи, між позивачем та відповідачем було оформлено та підписано заявку на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 р. до договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., відповідно до якої погоджено наступні умови: маршрут: м. Маріямполе (Литва) - смт. Дружба (Тернопільська обл). Найменування вантажу: Дизель, АДР 3. Вага брутто, об`єм, кількість та розмір палет: 30м3. Тип автомобіля: цистерна, верхнє або нижнє завантаження, окреме авто. Вимоги до автомобіля: CMR. Дата та час завантаження: 04.11.2024. Адреса завантаження.: Fabriko g.2, Marijampole, 68127 Marijampoles sav., Литва. Митна обробка: м. Маріямполе (Литва). Митна обробка (адреса): с. Воля-Любитівська, Волинська область. Адреса розвантаження: смт. Дружба (Тернопільська обл). Нормативний час на ЗРР: 48 годин/48 годин. Сума, час, форма розрахунку: 60004,00 грн. Б/р 7-10 банківських днів після отримання оригіналів документів. Вартість фрахту є приблизною. Остаточна вартість визначається після фактичного вивантаження авто з розрахунком 2 грн/л. Погран перехід: Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна). Дата доставки: 07.11.2024. Марка а/м: MAN П.І.Б. водія: Садовський Віталій. Держ №а/м: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .К.

Крім того, матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR ORC152217 від 07.11.2024 позивачем перевезено вантаж автомобільним транспортом, про що свідчать відповідні відмітки (підписи та печатки), що узгоджується із підписаною між сторонами заявкою на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 р. до договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р.

Матеріалами справи також підтверджено, що між сторонами оформлено та підписано довідку про транспортні витрати вих. №б/н від 05.11.2024 р., відповідно до якої міжнародні транспортні послуги по доставці вантажу, згідно договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., автомобілем MAN держ.№ НОМЕР_1 причіп НОМЕР_2 : 1) м. Маріямполе (Литва) - м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) складає 47000 грн.; 2) м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) - смт. Дружба (Тернопільська обл) складає 13004 грн.

Матеріалами справи підтверджено оформлення, підписання та виставлення відповідачу для сплати рахунок на оплату №124 від 07.11.2024 на суму 60004,00 грн.

Також, між сторонами оформлено та підписано Акт надання послуг №509 від 07.11.2024, відповідно до якого, представник експедитора ТОВ "Альтаріс ЛТД" в особі директора Бондаренко К.О., з одного боку, і представник виконавця ТОВ "Топ Карго Транс" в особі директора Лещук І. В., з іншого боку, склали цей акт про те, що послуги з організації перевезення вантажу автотранспортом були виконані виконавцем якісно і в строк на підставі наведених документів: договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р. Заявка: №АЛ000003853 вiд 31 жовтня 2024 р. Рахунок: №124 вiд 7 листопада 2024 р.

Погоджено, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): 1) міжнародні транспортні послуги: - м. Маріямполе (Литва) - м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна), а/м MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR ORC152217 від 04.11.2024 р.1 посл. Сума 47000,00 грн. без ПДВ.; 2) м/п Дорогуськ (Польща) - Ягодин (Україна) - смт. Дружба (Тернопільська обл), а/м MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR ORC152217 від 04.11.2024р. 1 посл. Сума 13004,00 грн. без ПДВ. Всього - 60004,00 грн. з ПДВ. Сторони один до одного претензій не мають. Місце складання: 29000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., м. Хмельницький,вул. Чорновола В.М., буд. 165, оф. 22.

При цьому матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що 22.11.2024 експедитором вище зазначені документи були перевірені, погоджені та підписані шляхом накладання електронного цифрового підпису та печатки директора ТОВ "Альтаріс ЛТД" Бондаренко К.О. та директора ТОВ "Топ Карго Транс" Лещука І.В., що підтверджується Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 26.02.2025.

Стаття 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" визначає, що автентифікація - електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних; електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи; електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних.

Приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (пункт 12); кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (пункт 23); удосконалений електронний підпис - електронний підпис, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис (пункт 44).

Із деталізованих відомостей протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, зокрема, убачається наступне:

Підписувач - 1: Лещук Ігор Володимирович. П.І.Б.: Лещук Ігор Володимирович. Країна: Україна. РНОКПП: НОМЕР_3 . Організація (установа): Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Карго Транс". Код . Посада: Директор. Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для підпису від Надавача): 20.11.2024. Сертифікат виданий: КНЕДП ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна". Серійний номер: 46CEDC0001. Тип носія особистого ключа: Незахищений. Алгоритм підпису: ДСТУ 4145. Тип підпису: Удосконалений. Тип контейнера: Підпис та дані в одному файлі (CAdES enveloped). Формат підпису: З повними даними для перевірки (CAdES-X Long). Сертифікат: Кваліфікований.

Відомості про підписувача - 2, яким є Бондаренко Катерина Олександрівна. РНОКПП: НОМЕР_4 . Організація (установа): ТОВ "Альтаріс ЛТД". Код . Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для підпису від надавача): 22.11.2024. Сертифікат виданий: КНЕДП ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна". Серійний номер: 0E59F00001. Алгоритм підпису: ДСТУ 4145. Тип підпису: Удосконалений. Тип контейнера: Підпис та дані в одному файлі (CAdES enveloped). Формат підпису: З повними даними для перевірки (CAdES-X Long) Сертифікат: Кваліфікований. Крім того, Електронна печатка - 1: ТОВ "Альтаріс ЛТД". Організація (установа): ТОВ "Альтаріс ЛТД". Код . Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для підпису від надавача): 22.11.2024. Сертифікат виданий: КНЕДП ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна". Серійний номер: 1359F00001. Тип носія особистого ключа: Незахищений Алгоритм підпису: ДСТУ 4145. Тип підпису: Удосконалений. Тип контейнера: Підпис та дані в одному файлі (CAdES enveloped). Формат підпису: З повними даними для перевірки (CAdES-X Long) Сертифікат: Кваліфікований.

Відповідно до частини 6, 7 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Отже, матеріали справи свідчать про виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024, що підтверджується відповідними документами, а саме: рахунок на оплату №124 від 07.11.2024, довідкою про транспортні витрати №б/н від 05.11.2024, актом надання послуг №509 від 07.11.2024, заявкою на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024, вантажно-транспортною накладною CMR ORC152217 від 07.11.2024, які між сторонами погоджені та підписані без будь-яких зауважень з боку відповідача щодо повноти та точності відображення в них відомостей, якості, вартості, строків виконання позивачем договірних зобов`язань тощо. Відтак, слід дійти висновку, що відповідач обізнаний про існування вище вказаних документів та про їх зміст шляхом погодження та підписання без будь-яких зауважень або заперечень, а тому доводи відповідача, які висловлено на спростування, не знаходять правового обґрунтування та документального підтвердження в розумінні вимог статті 73-74 ГПК України.

Окрім того, після оформлення вище вказаних документів та підписання їх між сторонами, позивачем на виконання погоджених умов пункту 2.1.22, п.10.1. договору за допомогою засобів поштового зв`язку скеровано на належну адресу відповідача пакет документів, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та поштовою накладною АТ "Укрпошта" №362 від 16.12.2024. При цьому 06.01.2025 відповідне поштове відправлення було отримано відповідачем в поштовому відділені Укрпошти №61153 (м. Харків).

Однак матеріали справи свідчать, що будь-якої відповіді з боку відповідача щодо отриманого від позивача пакету документів або листування претензійного характеру з наведенням відповідачем обґрунтованих заперечень або зауважень щодо належного виконання позивачем умов договору №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024, матеріали справи не містять.

Водночас матеріали справи свідчать, що з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем оформлено претензію на суму 60004,00 грн. вих. №1/01-25 від 16.01.2025, в якій з викладенням правових та фактичних підстав звернення позивач вимагав терміново розрахуватись по простроченій заборгованості на суму 60004,00 грн. в термін до 26.01.2025.

Також, позивачем було оформлено на адресу відповідача лист вих. №07/03-25/1 від 07.03.2025, в якому зазначено, що перевізником були надані послуги, що підтверджується актом надання послуг №509 від 07.11.2024. Вказано, що відповідно до умов договору (п. 2.1.17.), по вище зазначеним послугам, через електронний документообіг системи "Медок", перевізником було передано експедитору пакет документів, необхідних для здійснення взаєморозрахунків, а саме: рахунок на оплату №124 від 07.11.2024, довідка про транспортні витрати б/н від 05.11.2024, акт надання послуг №509 від 07.11.2024, заявку на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024, вантажно-транспортну накладну CMR ORC152217 від 07.11.2024. Зазначено, що 22.11.2024 вище зазначені документи були перевірені, погоджені та підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача. Повідомлено, що 16.12.2024 на виконання п. 2.1.22, п. 10.1. договору, виконавцем рекомендованим листом з описом вкладення поштою направлено підписані оригінали вище вказаних документів. Із змісту листа також убачається про звернення з метою отримання інформації про замовника послуг визначених експедитором в заявці на перевезення вантажу №АЛ000003853 від 31.10.2024 та які зазначені в акті надання послуг №509 від 07.11.2024 р., інформації щодо отримання коштів від замовника на рахунок експедитора за послуги з копіями підтверджуючих документів та отримання інформації про вжиття заходів примусового стягнення заборгованості експедитором із замовника, який 12.03.2024 був вручений відповідачу згідно рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення №640, однак також залишився відповідачем без будь-якого реагування на адресу позивача.

Таким чином, слід дійти висновку, що позивачем послідовно та добросовісно з огляду на погоджені умови договору та фактичні обставини справи вчинялися дії з метою належного інформування відповідача про надання погоджених заявкою послуг та необхідності виконання відповідачем передбаченого договором обов`язку із їх оплати.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що після вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору з детальним інформуванням відповідача щодо виконання позивачем умов договору №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 та необхідності здійснення з позивачем розрахунку, а також відсутністю з боку відповідача будь-яких претензій та зауважень щодо порядку та строків надання відповідачу необхідних документів для здійснення розрахунку, 15.04.2025 відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги згідно рахунку на оплату №124 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн., що відповідачем не заперечується в заявах по суті справи.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі №916/2403/18 зазначив, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Таким чином, здійснивши вказану часткову оплату заборгованості за надані послуги з метою виконання умов договору, а також приймаючи до уваги твердження відповідача в заявах по суті справи про надання позивачем послуг за договором №ШТ04/04/24.1. від 04.04.2024 з посиланням на доданий позивачем до позовної заяви акт звірки взаємних розрахунків за період: 04.04.2024-02.05.2025, суд констатує погодження відповідачем договору №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., правомірність вимог позивача зі сплати наявної заборгованості, а тому твердження відповідача про те, що грошове зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг у відповідача не виникло відхиляється судом як безпідставне, а строк з оплати наданих послуг станом на дату звернення з позовом до суду є таким, що настав.

При цьому відповідачем підписано Акт надання послуг №509 від 07.11.2024 на суму 60004,00 грн., відповідно до якого, послуги з організації перевезення вантажу автотранспортом були виконані виконавцем якісно і в строк на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ШТ04/04/24.1 від 04.04.2024 р., заявки №АЛ000003853 вiд 31 жовтня 2024 р., рахунку №124 вiд 7 листопада 2024 р., які також відповідачем підписано без будь-яких заперечень або зауважень, про що свідчать матеріали справи та зазначено судом вище, а тому доводи відповідача про те, що спірний договір та інші документи на його виконання в контексті спірних правовідносин між сторонами не підписано відхиляються судом як безпідставні.

Аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17, в якій зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Отже, беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах даної справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означеного договору, а також укладених на його виконання вказаних вище документів без будь-яких зауважень, суд вважає його належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін, а тому заперечення відповідача щодо порядку оформлення спірного договору та інших документів на його виконання з огляду на фактичні обставини справи, а також подані докази є необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1, 4 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно приписів статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України, частина 7 статті 193 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, окрім іншого виконанням, проведеним належним чином.

Наведене положення законодавства вказує, що коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли така сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц наголошує, що принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене, зокрема у належний строк (термін).

Отже, однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за надані послуги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення основної заборгованості у розмірі 40004,00 грн., є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, не спростованою відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 351,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 320,03 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19).

Суд зазначає, що вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Слід враховувати, що відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17).

Отже, період прострочення виконання зобов`язання починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, слід брати до уваги частину 5 статті 254 ЦК України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено з допущенням помилки, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру таких нарахувань.

Відтак, перевіривши правомірність та обґрунтованість здійсненого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з огляду на вище вказані положення законодавства, погоджені умови договору, а також встановлені обставини справи, суд зазначає, що обґрунтованим, правомірним та арифметично вірним до стягнення є 3% річних у розмірі 312,36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 315,05 грн. У задоволенні іншої частини 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності, а також надано відповідь на істотні питання, що входять до предмету доказування у справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаріс ЛТД" (61153, м. Харків, пр-т. Ювілейний, буд. 54а, оф. 118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Карго Транс" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, В.М., буд. 165, оф. 22, ) основну заборгованість у розмірі 40004,00 грн., 3% річних у розмірі 312,36 грн., інфляційні втрати у розмірі 315,05 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2419,75 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" липня 2025 р.

Суддя Г.І. Сальнікова