ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"22" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/922/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 5 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 у якому просить стягнути з відповідача 5 000,00грн безпідставно набутих коштів, а також судових витрат.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини 1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Так, згідно з частинами 1, 3, 4 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Виходячи із приписів частин 1, 2 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 20 ГПК України вказує, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що 05.07.2025 року нею на поточний рахунок користувача АТ "Універсал Банк" - ОСОБА_2 було помилково перераховано 5 000,00грн, які відповідач не повернув у добровільному порядку, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5 000,00грн на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є або була фізичною особою-підприємцем.

Крім того заявником, всупереч вимог статті 162 ГПК України, не зазначено повного найменування відповідача (у тому числі, по-батькові, прізвище, РНОКПП), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити особу відповідача у справі, його статус, а також його місце проживання чи перебування.

Дослідивши зміст позовної заяви, судом не встановлено, що між сторонами існували господарські правовідносини.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

За змістом частин 1, 2 статті 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Враховуючи те, що позивач є фізичною особою, яка не є підприємцем, а спір не є таким, що виник з господарських відносин, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 175 ГПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини 1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспорюваними чи невизнаними.

У даному випадку, між сторонами виникли цивільні правовідносини в яких, виходячи зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на порушення її прав як фізичної особи.

Частиною 6 ст.175 ГПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд роз`яснює заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства. При цьому суд звертає увагу заявника на те, що зміст позовної заяви має відповідати вимогам статей 175-177 ЦПК України, з урахуванням підсудності справи.

Оскільки позовна заява з доданим до неї документом надійшла до господарського суду через систему "Електронний суд", матеріали позовної заяви засобами поштового зв`язку, заявнику не направляються.

Керуючись статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №906/922/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 5 000,00грн на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.07.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кравець С.Г.

Направити: ОСОБА_1 - у електронний кабінет.