ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"14" липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 916/5131/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/5131/24

за заявою: Щокіна Тараса Миколайовича

про неплатоспроможність

за участю представників:

від ГУ ДПС в Одеській області: Кедик М. Г.;

представник кредитора ОСОБА_1 : Поплавський Д. П.;

боржник: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

керуючий реструктуризацією боргів боржника: арбітражний керуючий Багінський А. О.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ; керуючим реструктуризацією боржника Щокіна Тараса Миколайовича призначено арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича. Попереднє судове засідання призначено на "17" березня 2025 р. о 10:30.

30.01.2025 господарським судом в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі було сформовано оголошення про відкриття провадження у справі № 916/5131/24 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 визначено наступні розмір та перелік визнаних господарським судом вимог кредиторів для внесення керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів: 1) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у розмірі 2 059 254, 99 грн, у такій черговості: 1 868 809, 21 грн (1 714 873,00 (основа сума); 21 476,71 (3% річних); 132 459,50 (інфляційні)) друга черга задоволення вимог кредиторів; 190 445,78 (пеня) третя черга задоволення вимог кредиторів. Засідання суду, на якому мало бути розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 09.06.2025 о 10:00 год.

У судовому засіданні 09.06.2025, за участі арбітражного керуючого у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, кредитора та представника кредитора, постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою судове засідання відкладено на 07.07.2025 о 10:20, із викликом учасників справи у засідання.

03.07.2025 за вх.№3-568/25 господарський суд одержав заяву про грошові вимоги кредитора до боржника, в якій Головне управління ДПС в Одеській області просить суд: визнати грошові (кредиторські) вимоги Головного управління ДПС в Одеської області до Щокіна Тараса Миколайовича (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) у розмірі 25 795,04 грн у такій черговості: перша черга (обов`язковий платіж) 25 795,04 грн.

04.07.2025 господарський суд постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду заяву Головного управління ДПС в Одеській області з грошовими вимогами до Щокіна Тараса Миколайовича та призначив її розгляд в судовому засіданні на 07.07.2025 о 10:20 год.

07.07.2025 за вх.№21356/25 господарський суд одержав клопотання, в якому керуючий реструктуризацією перевіривши вимоги кредитора Головного управління ДПС в Одеській області визнав їх та вказав, що вони можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів у першу чергу.

У судовому засіданні 14.07.2025 за участю представників кредиторів та арбітражного керуючого, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Частиною третьою ст. 34 КУзПБ заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

У постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/21939/15 наведено правовий висновок, відповідно до якого на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Обґрунтовуючи заяву Головного управління ДПС в Одеській області про грошові вимоги кредитора до боржника Щокіна Тараса Миколайовича, заявник вказує наступне.

ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області та в силу приписів податкового законодавства, є платником податків.

В результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у Щокіна Т. М. наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 25 795,04 грн, з них: заборгованість по єдиному внеску, нарахованому роботодавцям на суми заробітної плати 12 924,60 грн (основний платіж 12 924,60 грн, по єдиному внеску для фізичних осіб-підприємців - 12 870,44 грн. (основний платіж 12 870,44 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи.

Згідно з ст. 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Відповідно до матеріалів справи Щокін Т. М. був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, за ним обліковується борг з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 25 795,04 грн.

Згідно з відзивом керуючим реструктуризацією визнано вимоги Головного управління ДПС в Одеській області.

Дослідивши заяву Головного управління ДПС в Одеській області, господарський суд дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами щодо боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 25 795,04 грн.

Приписами ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Беручи до уваги наведене, господарський суд визнає грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Щокіна Тараса Миколайовича у розмірі 25 795,04 грн у такій черговості: 6056 грн - позачергово (судовий збір); 25 795,04 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 45, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 120, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Щокіна Тараса Миколайовича у розмірі 25 795,04 грн у такій черговості:

- 6056 грн - позачергово (судовий збір);

- 25 795,04 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 14.07.2025 та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 9, ч.ч. 2, 3 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 14.07.2025.

Суддя Т.Г. Деркач