ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22.07.2025р. Справа № 905/169/25

за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про грошові вимоги в розмірі 100800,07 грн. (вх № 2718/25 від 24.04.2025), -

у справі за заявою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" ()

про банкрутство, -

розпорядник майна - арбітражний керуючий Карауш Ю.В. (свідоцтво № 1051 від 11.07.2013), -

суддя Величко Н.В.

при секретарі Кравець А.Є.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну (свідоцтво № 1051 від 11.07.2013); вирішені інші процедурні питання.

На офіційній сторінці Верховного суду веб-порталу Судова влада України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" (№75623 від 26.03.2025).

24.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ОСОБА_1 направив до суду заяву про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" в розмірі 100800,07 грн. в порядку ст. 45 КУзПБ, з додатками згідно переліку (вх.№ 2718/25 від 24.04.2025).

Ухвалою від 30.04.2025 відкладено вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_1 до повернення матеріалів справи №№ 905/169/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" на адресу Господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 25.06.2025 залишено без руху вказану заяву, встановлено заявнику п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення виявлених недоліків заяви про грошові вимоги до боржника шляхом надання суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання до господарського суду заяви з грошовими вимогами в розмірі 4844,80 грн.

26.06.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків із додатками згідно переліку (вх.№ 01-41/6388/25).

Ухвалою від 03.07.2025 господарський суд прийняв заяву ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника в розмірі 100800,07 грн (вх.№ 2718/25 від 24.04.2025) та призначив її до розгляду у попередньому засіданні на 22.07.2025, визнав явку уповноважених представників сторін у судове засідання не обов`язковою, вирішив інші процедурні питання.

Як свідчать матеріали справи, про дату та час розгляду вказаної заяви з грошовими вимогами повідомлені всі учасники справи шляхом доставки процесуальних рішень суду у їх зареєстровані електронні кабінети в системі "Електронний суд".

З огляду на приписи статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, заявники кредиторських вимог, боржник та розпорядник майна боржника вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень".

У судовому засіданні заявник, боржник та розпорядник майна участі не приймали.

Згідно частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, явку представників сторін у судове засідання суд не визнавав обов`язковою, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, а також те, що згідно з частиною 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених процесуальним законодавством, висловлення своєї правової позиції у справі та надання відповідних доказів, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, тому суд вважає можливим розглянути подану заяву з кредиторськими вимогами до боржника за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

В обґрунтування вимог заявник вказував, що ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" має перед ним невиконане грошове зобов`язання, що виникло з рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024), яке набрало законної сили. Також заявник вказував, що виконавчий лист по справі № 226/1413/24 не видавався, виконавче провадження не відкривалось, боржник має заборгованість за цим судовим рішенням у розмірі 100800,07 грн., тому ОСОБА_1 просить господарський суд визнати вказану заборгованість, включити її до реєстру вимог кредиторів, а дану заяву розглянути без його участі.

На підтвердження вимог надано суду: паспортні дані та картку платника податків, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024), довідку про набрання судовим рішенням законної сили (сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 03.09.2024),

Як встановлено судом з наданих документів, рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024) позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 100000 (сто тисяч) грн за період затримки з 18.02.2024 по 17.05.2024 включно. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 800 (вісімсот) грн 07 коп.

Сторонами вказане судове рішення не оскаржувалось, набрало законної сили 30.08.2024, нечинним повністю чи частково у встановленому порядку не визнавалось, про що також свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у постанові у справі № 908/1090/18 від 15.10.2019 року зазначив про те, що згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024), що набрало законної сили 30.08.2024, не підлягають доказуванню у справі що розглядається.

В силу норм Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також відповідних процесуальних кодексів України та інших норм чинного законодавства, судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно, належним чином та у повному обсязі.

Як зазначає ОСОБА_1 , а боржник не оспорює, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» має перед ним невиконане грошове зобов`язання, що виникло з рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024), заборгованість складає 100800,07 грн. (з них: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 100000 (сто тисяч) грн. та судовий збір в сумі 800 (вісімсот) грн. 07 коп.).

Станом на дату судового засідання до матеріалів справи боржником не надано доказів повного чи часткового виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2024 по справі № 226/1413/24 (провадження № 2/226/399/2024), не подано належних доказів відсутності заборгованості перед заявником у сумі 100800,07 грн.

Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи №905/169/25, підтверджують обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для визнання його кредитором боржника - ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" () в розмірі 100800,07 грн. боргу та 4844,80 грн. судового збору.

Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала підписана 23.07.2025

Суддя Н.В. Величко