17.07.2025Справа № 916/5579/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення збитків в розмірі 374 935 082,00 грн., що еквівалентно 9 141 265,00 доларів США, за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився,
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 374 935 082,00 грн. збитків, що в грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 9 141 265,00 доларів США, з яких майнова шкода в розмірі 83 753 023,00 грн., що еквівалентно 2 067 971,00 доларів США та упущена вигода в розмірі 291 182 059,00 грн., що еквівалентно 291 182 059,00 доларів США спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі статей 317, 321, 386, 1166, 1192 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 року позов задоволено частково, стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" майнову шкоду в розмірі 83 753 023,00 грн., що еквівалентно 2 067 971,00 доларів США, стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 059 800,00 грн., в іншій частині позову відмовлено.

24.06.2025 року позивачем до суду подано заяву від 23.06.2025 року про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі, в якій позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 000,00 грн., що становить еквівалент 14 342,57 доларів США, а також витрати, що пов`язані із залученням перекладача у розмірі 17 527,50 грн., що становить еквівалент 418,97 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 року призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 916/5579/24 на 17.07.2025 року.

17.07.2025 року позивачем подано до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутністю, яка призначена до розгляду на 17.07.2025 року.

Представник відповідача в судове засідання 17.07.2025 року не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/5579/24, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду Договір № URD-300822 про надання правової (правничої) допомоги від 30.08.2022 року, Додаткову угоду від 21.08.2023 року до Договору № URD-300822 про надання правової (правничої) допомоги від 30.08.2022 року, Додаткову угоду № 0110/24 від 01.10.2024 року до Договору № URD-300822 про надання правової (правничої) допомоги від 30.08.2022 року, Акт № 20/06/25 про приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 20.06.2025 року до Договору № URD-300822 про надання правової (правничої) допомоги від 30.08.2022 року та до Додаткової угоди № 0110/24 від 01.10.2024 року на суму 600 000,00 грн., Звіт № 1 від 20.06.2025 року до Акту № 20/06/25 про приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 20.06.2025 року на суму 600 000,00 грн.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2021 року справа № 159/5837/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, пункт 269).

При цьому, судом враховано, що згідно положень частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правові висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20).

З огляду на наданий адвокатом обсяг послуг, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 600 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що обґрунтованою та співмірною зі складністю справи та фактично наданими послугами є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн., а з урахуванням часткового задоволення розміру позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 11 169,00 грн., що еквівалентно 266,98 доларів США, з урахуванням пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивачем понесено витрати, пов`язані з перекладом документів на російську мову на суму 17 527,50 грн., що становить еквівалент 418,97 доларів США.

На підтвердження понесення витрат у вказаному розмірі позивачем надано суду Договір про надання послуг усного та письмового перекладу № 131-24 від 26.11.2024 року та акт надання послуг № 275 від 17.12.2024 року на суму 17 527,50 грн.

Надавши оцінку поданим позивачем доказам на підтвердження понесених ним витрат на послуги з перекладу документів на російську мову, пов`язаних з розглядом цієї справи, суд зазначає, що Договір про надання послуг усного та письмового перекладу № 131-24 від 26.11.2024 року та акт надання послуг № 275 від 17.12.2024 року на суму 17 527,50 грн. підписані між позивачем та ПП "Альфа Переклад" не містять деталізованої інформації щодо перекладу документів на російську мову у даній справі, оскільки в акті надання послуг № 275 від 17.12.2024 року зазначено наступне: "Послуги з письмового перекладу на українську мову (1800 зн.), позовна заява та додатки до неї. Послуги редагування перекладу", зазначення підстави як "Послуги з письмового перекладу на українську мову, позовна заява та додатки до неї" має узагальнене поняття. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що переклад документів було здійснено саме ПП "Альфа Переклад", а також те, що такий примірник позовної заяви з перекладом на російську мову дійсно було виготовлено в межах цієї справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 17 527,50 грн., що становить еквівалент 418,97 доларів США.

За таких обставин, в частині задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 17 527,50 грн., що становить еквівалент 418,97 доларів США слід відмовити.

Керуючись статтями 86, 129, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з Російської Федерації (Russian Federation; код ISO ru/rus 643) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, місто Москва, вулиця Житня, будинок 14; код загальноросійського класифікатора органів державного управління: 1318000) на користь Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" (29016, місто Хмельницький, вулиця Геологів, будинок 2-Е; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 00 коп., що еквівалентно 266,98 доларів США.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Після вступу додаткового рішення в законну силу видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, які визначені статтею 241 та розділом ІV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 23.07.2025.

Суддя С.О. Чебикіна