ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1631/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Горюшко В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Максима Шелеханя, буд. 72)
до Колеснікова Євгенія Леонідовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -Токарєва С.В. (в порядку самопредставництва),

відповідача -Колеснікова Є.Л. (особисто),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Колеснікова Євгенія Леонідовича, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Балаклійські теплові мережі» БМР ХО заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 13 452,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 425,87 грн, пеню у розмірі 1 879,60 грн, 3% річних у розмірі 836,77 грн та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов Договору про постачання теплової енергії № 489 від 01.05.2006 в частині здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії за період з січня по березень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2025 позовну заяву Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області (вх.№ 1631/25) залишено без руху. Встановлено Комунальному підприємству «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Комунальному підприємству «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: уточнення статусу відповідача як фізичної особи у вступній частині позовної заяви; уточнення місця проживання відповідача; уточнення ціни позову та сум, заявлених до стягнення.

21.05.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.05.2025, вх.№ 12327/25), де позивач уточнив ціну позову - 18 594,26 грн, вказав, що ОСОБА_1 має заборгованість за період з січня 2023 р. по березень 2023 р. та уточнив адресу проживання відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1631/25. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "18" червня 2025 р. о 11:00.

Від відповідача 30.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№13010/25), в якому відповідач просить суд: Взяти до уваги факт часткової сплати боргу 2 000 (дві тисячі грн.) до моменту вручення ухвали про відкриття провадження. Врахувати форс-мажорні обставини (пошкодження підприємства, відсутність доходу) як причину тимчасової несплати. Скасувати та визнати незаконним стягнення втрат від інфляційних процесів за весь час прострочення у розмірі 2 425,87 грн, пеню у розмірі 1 879,60 грн, стягнення три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 836,77 грн. У разі задоволення позову зменшити суму до стягнення з урахуванням добровільно сплаченої частини. Витрати по судовому збору покласти на позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що 19.05.2025 ним сплачено частину боргу, а саме 2 000 грн. Причиною затримки в оплаті послуги з постачання теплової є форс-мажорна ситуація, а саме те, що підприємство відповідача, яке розташоване за адресою: Харківська область, Ізюмський район, місто Балаклія, провулок Серпухівський, будинок 4, перебувало на окупованій Російською Федерацією території. Внаслідок бойових дій було пошкоджено майно та приміщення магазину, підприємство фактично не функціонувало, а всі витрати на відновлення здійснювались виключно за власний рахунок. Через відсутність доходу не було реальної можливості погасити борг у повному обсязі.

Також відповідач звертає увагу на те, що мораторій на нарахування пені, штрафів та стягнення заборгованості за комунальні послуги, запроваджений під час воєнного стану, скасовано Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року, що, на переконання відповідача, означає, що 01.01.2024 є першим днем, за який може бути нарахована пеня у разі прострочення платежів.

05.06.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про зменшення позовних вимог (Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.06.2025, вх.№ 13435/25), де позивач у зв`язку із частковою оплатою суми боргу вважає необхідним зменшити позовні вимоги та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Балаклійські теплові мережі» БМР ХО заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11 452, 02 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 425,87 грн, пеню у розмірі 1 879,60 грн, 3% у розмірі 836,77 грн та судовий збір.

12.06.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ 13994/25).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.06.2025 прийнято відзив на позовну заяву (вх.№13010/25 від 30.05.2025) до розгляду та долучено до матеріалів справи. Прийнято заяву Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області про зменшення позовних вимог (Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.06.2025, вх.№ 13435/25) до розгляду заяву та долучено до матеріалів справи. Подальший розгляд справи постановлено проводити з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи - задоволено. Розгляд справи відкладено на 15 липня 2025 року о 12:00.

У судовому засіданні 15.07.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 15.07.2025 відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

У судовому засіданні 15.07.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 29.11.2024, про що зроблено запис 009001122.

Відповідно до частини першої статті 58 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Отже, 29.11.2024 фізична особа-підприємець Колесніков Євгеній Леонідовивч втратив статус підприємця.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2006 між Комунальним підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (яке в подальшому на підставі рішення ХХХ сесії Ізюмської районної ради VIII скликання від 06.02.2024 № 285-VIII та Розпорядження Балаклійської міської військової адміністрації від 05.03.2024 № 840 з 07.03.2024 змінило найменування на Комунальне підприємство "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області) (далі - Енергопостачальна організація, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Колесніковим Євгенієм Леонідовичем (далі - Споживач, Відповідач) укладено Договір про постачання теплової енергії № 489 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно додатків 1а, 1б, 1в до цього Договору у вигляді гарячої води або водяної пари на такі потреби: опалення та вентиляцію; гаряче водопостачання; технологічні потреби.

Додатком 1в до Договору сторони узгодили, що об`єктом теплопостачання за вказаним Договором є приміщення аптеки, розташоване за адресою: м. Балаклія, пров. Серпуховський, буд. 4, приміщення 2 і 4.

Згідно з п. 3.2.2 Договору, Споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. Щомісячно до 20-го числа наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписанням акту. Звірку розрахунків Споживач здійснює з Енергопостачальною організацією.

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.4 Договору Енергопостачальна організація зобов`язана забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з Договором та повідомляти Споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Облік споживання теплової енергії проводиться при наявності договору по: приладах обліку - з моменту оформлення акту про введення в експлуатацію та на підставі двостороннього акту про кількість використаної теплової енергії; розрахунковим способом - з моменту подачі теплової енергії (п. 5.1 Договору).

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає Енергопостачальній організації звітні документи про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку 1 до Договору (п. 5.3 Договору).

Положеннями п. 6.1 Договору встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в національній валюті України, відповідно до встановлених згідно чинного законодавства України тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору Споживач до 10 числа поточного місяця сплачує за пред`явленим Енергопостачальною організацією рахунком передбачувальний обсяг споживання послуг теплопостачання у порядку передплати, не нижче рівня попереднього місяця. По закінченню місяця Енергопостачальна організація до 5 числа наступного місяця виставляє рахунок за фактично відпущений обсяг послуг.

Умовами п. 6.4 Договору сторони погодили, що якщо споживач розраховується за показанням приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення додатково сплачується Споживачем не пізніше 28-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків зараховується на наступний місяць.

Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується або зараховується (у разі переплати) на наступний розрахунковий період не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим (абз. 2 п. 6.5 Договору).

Пунктом 7 Договору визначено, що за виконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань по договору, крім випадку письмової відмови сторони.

Згідно з п. 7.2.2 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня на користь Енергопостачальної організації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору передбачено, що Сторони звільняются від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили, в тому числі обмеження в постачанні енергоносіїв та води. Виконання в повному обсязі зобов`язань за цим договором у такому разі відкладається на період існування таких обставин. Сторона, для якої виконання зобов`язань стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна негайно, не пізніше п`яти календарних днів, письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії та про припинення дії таких обставин.

Згідно з п. 10.1, 10.4 Договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 30.09.2007. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

У матеріалах справи відсутні докази припинення договору, отже, зазначений договір був пролонгований на наступні роки, в т.ч. на 2023 рік.

Згідно Постанови Національної Комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 №93 тариф на теплову енергію для госпрозрахункових підприємств м. Балаклія з 01.10.2011 становить 973,38 грн за 1 гкал з урахуванням ПДВ, про що Енергопостачальною організацією повідомлено Споживача листом від 06.10.2011 за вих.№ 1683.

Позивач відповідно до умов Договору, на підставі корінця наряду про підключення до мережі опалення будинку за адресою пров. Серпуховський, 4 від 04.11.2022, розпорядження №140 від 28.03.2023 про закінчення опалювального сезону 2022-203 років в Балаклійській територіальній громаді здійснив постачання теплової енергії в повному обсязі до приміщень відповідача.

Відповідно до умов п. 6.3 Договору позивачем були виставлені відповідачу рахунки за січень - березень 2023 року.

В матеріалах справи наявна копія Акту звірки взаємних розрахунків за теплову енергію згідно договору №489 від 01.10.2006 станом на 16.04.2025, підписаного головним бухгалтером КП "Балаклійські теплові мережі" БМР ХО та відповідачем.

Позивач стверджує, що відповідач не оплатив спожиту теплову енергію за період з січня по березень 2023 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 11 452,02 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №489 від 01.10.2006 позивачем на суму заборгованості нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 2 425,87 грн, 3% річних у розмірі 836,77 грн, пеню у розмірі 1 879,60 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову сум

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 01.10.2006 між Комунальним підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" та Фізичною особою-підприємцем Колесніковим Євгенієм Леонідовичем укладено Договір про постачання теплової енергії № 489, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Позивач у період з січня по березень 2023 року поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених договором, та не розрахувався в повному обсязі за поставлену теплову енергію у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, на підставі чого суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором про постачання теплової енергії № 489 від 01.10.2006 на суму 11 452,02 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню

Щодо стягнення із відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передумовою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є несвоєчасне виконання боржником грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України), внаслідок чого у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору, зокрема, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлено до стягнення 2 425,87 грн інфляційних втрат та 836,77 грн 3% річних.

Здійснивши перевірку нарахованих позивачем сум 3% річних, а також інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є арифметично правильним, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 425,87 грн інфляційних втрат та 836,77 грн 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 1 879,60 грн суд встановив наступне.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до приписів статті 230 та статті 241 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 7.2.2 Договору про постачання теплової енергії № 489 за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня на користь Енергопостачальної організації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Здійснивши перевірку суми нарахованої позивачем пені, суд дійшов висновку, що розрахунок пені є арифметично правильним, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 879,60 грн пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини суд зауважує таке.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.

Отже, з наведених норм вбачається, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Відтак сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення. Іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин не визначено.

Між тим, відповідачем не надано доказів того, що внаслідок форс-мажорних обставин він об`єктивно був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання перед позивачем.

Відтак, на переконання суду, посилання відповідача на форс-мажорні обставини є необґрунтованими.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на мораторій на нарахування пені, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206, оскільки останні стосувався заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Максима Шелеханя, буд. 72, ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11 452,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 425,87 грн, 3% річних у розмірі 836,77 грн, пеню у розмірі 1 879,60 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Комунальне підприємство «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Максима Шелеханя, буд. 72, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "17" липня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк