ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1831/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 916/1831/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88, )

до відповідача Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" (65078, м.Одеса, вул.Гайдара, буд.13, )

про стягнення 488 378,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" про стягнення 488 378,90 грн..

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 справу № 916/1831/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою від 08.05.2025р. судом, у порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" було залишено без руху.

15.05.2025р. до господарського суду надійшла заява (вх. №15481/25) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.05.2025р. за даним позовом було відкрито провадження у справі № 916/1831/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст.252 ГПК України.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, до його електроного кабінету, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст.165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до ч.4 ст.240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

14.12.2018р. ДРПВІ "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" звернулась до ТОВ "ООЕК" із заявою-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної комерційної пропозиції. Датою початку постачання в заяві-приєднання зазначено 01.01.2019 р.

У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) ТОВ "ООЕК" для ДРПВІ "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" було відкритий особовий рахунок № 3178.

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та/або сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.

Надалі між ТОВ "ООЕК" та ДРПВІ "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" було підписано Додаток № 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція», відповідно до пункту 11 якого, термін дії дійсної комерційної пропозиції: з 01.01.2022р. до 31.03.2022р.

Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу, Постачальник не повідомив Клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та/або викладення її в новій редакції.

Відповідно до пункту 12 Додатку 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ Індивідуальна комерційна пропозиція», Договір набирає чинності з дати підписання Клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2022р., а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи нарахування пені та штрафних санкцій) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Оскільки жодною із сторін не заявлялось про припинення договору та перегляд його умов, договір разом з комерційною пропозицією було пролонговано до 2024 року.

Крім того, 08 липня 2024 року між ТОВ "ООЕК" та Відповідачем було підписано Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди викласти Додаток 2 до Договору в новій редакції.

У зв`язку із зазначеним вище, 08.07.2024 року між сторонами було підписано Додаток № 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція» в новій редакції.

Відповідно до пункту 11 Додатку № 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ Індивідуальна комерційна пропозиція» в новій редакції, термін дії дійсної комерційної пропозиції: з 01.08.2024 р. до 30.09.2024 р. та з 01.10.2024 р. до 31.12.2024 р. Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу, Постачальник не повідомив Клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та/або викладення її в новій редакції.

Пунктом 12 Додатку 2 до Договору в новій редакції передбачено, що Договір набирає чинності з дати підписання Клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2024 р., а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи нарахування пені та штрафних санкцій) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Таким чином, оскільки жодною із сторін не заявлялось про припинення договору та перегляд його умов, договір разом з комерційною пропозицією було пролонговано до 2025 року.

Відповідно до п.5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп.8.6.1 «Кодексу комерційного обліку електричної енергії», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р., зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ "ДТЕК Одеські Електромережі".

За розрахунковий період липень 2024 року-березень 2025 року ТОВ "ООЕК" від АТ "ДТЕК Одеські Електромережі", як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії ДРПВІ "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП".

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № 3178 у липні 2024 року-березні 2025 року ДРПВІ «УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП» було спожито 69588 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ "ДТЕК Одеські електромережі".

На підставі вищезазначених даних, ТОВ "ООЕК" було виставлено, а Відповідачем отримано рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 553 008,26 грн.

Згідно п.4 Додатку 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція», Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "ООЕК".

В силу п. 4.24 Правил, у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізитів призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Позивач зазначає, що 28.02.2025 року Споживачем було здійснено оплату в розмірі 35 000,00 грн., без зазначення в призначенні платежів посилань на періоди, в погашення яких підлягають зарахуванню сплачені кошти. Таким чином, з урахуванням вимог п. 4.24 Правил, зі сплаченої 28.02.2025 року суми 35000,00 грн. кошти розподілені наступним чином:

- 1903,64 грн. зараховано в рахунок погашення залишку заборгованості червня 2024 року (відповідно до п. 4.24 Правил), яка не входить в період заборгованості, що складає предмет позовних вимог;

- 33096,36 грн. зараховано в рахунок часткового погашення заборгованості липня 2025 року (відповідно до п. 4.24 Правил).

Також, із врахуванням вимог п.4.24 Правил, в рахунок часткового погашення заборгованості липня 2025 року були зараховані сплачені Відповідачем кошти в загальному розмірі 21153,00 грн. (оплати від 03.03.2025р., 05.03.2025р., 17.03.2025р., 19.03.2025р., 20.03.2025р.).

Також, із врахуванням вимог п.4.24 Правил, в рахунок часткового погашення заборгованості січня 2025 року були зараховані сплачені Відповідачем кошти в загальному розмірі 10380,00 грн. (оплати від 21.02.2025р., 24.02.2025р., 12.03.2025р.).

Із врахуванням вищевикладеного, станом на дату подачі цієї позовної заяви, Відповідачем частково було оплачено рахунок за спожиту у січні 2025 року електроенергію у розмірі 10380,00 грн., і були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 54249,36 грн.

Враховуючи часткову оплату рахунків Відповідачем, станом на дату подання позовної заяви, заборгованість ДРПВІ "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" перед ТОВ "ООЕК" за спожиту у липні 2024 року-березні 2025 року електричну енергію складає 488 378,90 грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджене постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. (скорочено ПРРЕЕ) передбачено, що електрична енергія (активна) енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до пункту 4.21. ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 5.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному отриманні коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з рахунків за спожиту електричну енергію у липні 2024 року-березні 2025 року, договірні зобов`язання щодо оплати за спожиту активну електричну енергію відповідачем належним чином виконані не були внаслідок чого у останнього утворилась заборгованості в сумі 488 378,90 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, в зв`язку з чим задоволенню підлягають в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м.Одеса, вул.М.Арнаутська,88, ) до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" (65078, м.Одеса, вул.Гайдара, буд.13, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП" (65078, м.Одеса, вул.Гайдара, буд.13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м.Одеса, вул.М.Арнаутська,88, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 488 378 (Чотириста вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 5 860 (П`ять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 55 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст.254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 липня 2025 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна