ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 Справа № 914/2475/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача: фізичної особи підприємця Вязовченко Тетяни Миколаївни, м. Львів

про стягнення 125 119,22 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Трофимчук О.В.;

від відповідача: не з`явився;

встановив:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до фізичної особи підприємця Вязовченко Тетяни Миколаївни про стягнення 125 119,22 грн.

За результатами розгляду даної справи, ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.02.2025 (суддя Щигельська О.І.) закрито провадження у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до Фізичної особи-підприємця Вязовченко Тетяни Миколаївни про стягнення 125 119,22 грн на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.02.2025 у даній справі скасовано, а справу передано до Господарського суду Львівської області на розгляд.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025, для розгляду справи визначено суддю Запотічняк О.Д.

Ухвалою 29.05.2025 суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 01.07.2025.

Позивач через систему Електронний суд подав клопотання про відкладення розгляду справи 01.07.2025 у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (Вх.№ 17081/25).

Ухвалою від 01.07.2025 суд відклав судове засідання на 15.07.2025.

В судове засідання 15.07.2025 представник позивача з`явився, дав пояснення по суті спору, просить суд задоволити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справи, належним чином повідомлення сторін про розгляд справи, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обгрунтованого рішення.

В судовому засіданні 15.07.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Підставою для звернення з позовом до суду є порушення відповідачем умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який почав діяти з 01 грудня 2021 року та у відповідності до якого споживач отримує послугу з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення площею 749,4 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Дністерська, 1., яке є власністю Вязовченко Тетяни Миколаївни, яка відповідно користується послугами позивача.

Позивач стверджує, що відповідач належним чином не виконував свого обов`язку щодо оплати наданої йому послуги з теплопостачання, у зв`язку із чим заборгував позивачу 116 481, 50 грн за період з 01.11.2022 по 30.06.2024.

Крім того, позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором нарахованих 1389, 72 грн пені, 2027, 43 грн 3% річних, 5 220, 57 грн інфляційних втрат.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, однак, 08.01.2025 подав заяву про закриття провадження у справі (вх.№593/25), в обґрунтування якої вказав, що позов у цій справі не стосується господарських правовідносин, а дана справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, виходячи із наступного. Згідно з Інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав, нежитлове приміщення по вул. Дністерській, 1 у м. Львові площею 749,4 кв.м. належить на праві власності фізичній особі Вязовченко Т.М., яка не здійснює у зазначеному приміщенні жодної господарської діяльності. Натомість дане нежитлове приміщення передане в оренду саме орендодавцем - фізичною особою Вязовченко Т.М., а не фізичною особою-підприємцем. Також відповідач звертає увагу, що всі розрахунки, листування та інші складені позивачем документи щодо приміщення по вул. Дністерській, 1 у м. Львові площею 749,4 кв.м. адресовані також фізичній особі Вязовченко Т.М., а не фізичній особі-підприємцю. На основі наведеного представник відповідача просив закрити провадження у справі.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення з позовом до суду є порушення відповідачем умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який почав діяти з 01 грудня 2021 року та у відповідності до якого споживач отримує послугу з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення площею 749,4 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Дністерська, 1.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна (68.20).

Згідно з даними Інформаційної довідки № 310827130 від 26.09.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№ інформаційної довідки), власником нежитлових приміщень площею 749,4 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Дністерська, 1 є Вязовченко Тетяна Миколаївна, водночас, вказане приміщення передано в оренду Приватному підприємству Мережа-сервіс Львів (договір оренди від 17.12.2020 року строком на 7 років (до 17.12.2027 року).

Також актами-приписами від 19.09.2022 підтверджується, що це приміщення знаходиться в оренді і в ньому розташований магазин.

Позивач виставляв та надсилав відповідачу рахунки за фактично спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування на загальну суму 116 481, 50 грн, починаючи з серпня 2023 року: за серпень 2023 року 241, 80 грн за абонентське обслуговування та 0, 00 грн за фактично спожиту теплову енергію (№ 6956Г-8); за вересень 2023 року 0,00 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-9); за жовтень 2023 року 63 787, 40 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-10); за листопад 2023 року 11 685, 26 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-11); за грудень 2023 року 13 720, 38 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-12); за січень 2024 року 14 339, 99 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-1); за лютий 2024 року 7, 80 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (6956Г-2); за березень 2024 року 19 946, 63 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956-г-3); за квітень 2024 року 0,00 грн за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-4); за травень 2024 року «-649, 08 грн» за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-5); за червень 2024 року «-6840, 48 грн» за фактично спожиту теплову енергію та 24, 18 грн за абонентське обслуговування (№ 6956Г-6).

Крім того, позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором нарахованих 1389, 72 грн пені за період з 01.03.2024 по 30.06.2024, 2027, 43 грн 3% річних за період з 01.10.2023 по 31.07.2024, 5 220, 57 грн інфляційних втрат за період з 01.10.2023 по 30.06.2024.

Таким чином, позивач з метою захисту своїх прав звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послугу у розмірі 116 481, 50 грн, 5 220, 57 грн інфляційних нарахувань, 2 027, 43 3% річних, а також 1 389, 72 грн пені. Загалом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 125 119, 22 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

З першого грудня 2021 року почав діяти новий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (індивідуальні договори про надання послуг знаходяться у вільному доступі на сайті підприємства lmkp.lte.lviv.ua) та змінено порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії.

У відповідності до умов Договору позивач зобов`язується надавати відповідачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а відповідач своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначені цим договором.

Відповідач фактично отримує послугу з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення та має обов`язок нести витрати, оскільки, відповідно до ст.16 Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунальних послуг №76 від 17.05.2005р., така послуга надається безперебійно та впродовж цілого року.

Згідно з п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. 13 і 14 ЗУ Про житлово-комунальні послуги. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу в потрібних йому обсягах теплову енергію, що підтверджується актами про включення системи теплоспоживання від 14.11.2022 та 16.10.2023 та виставленими рахунками за період з серпня 2023 по червень 2024 року.

Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, не надав жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження спростування відомостей щодо обсягів отриманої теплової енергії, нарахування боргу, а також не надав доказів здійснення оплати останньої, тому у відповідача існує обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої ним теплової енергії.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна (68.20), передав належні йому на праві власності нежитлові приміщення в оренду ПП Мережа-сервіс Львів, а спір у цій справі виник щодо заборгованості відповідача за договором про надання послуг з постачання теплової енергії до вказаного нежитлового приміщення, відтак, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, є господарськими та підлягають вирішенню господарським судом.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідач (ФОП Вязовченко Т.М.) у заяві від 08.01.2025 стверджував, що спір не є господарським, оскільки приміщення здано в оренду фізичною особою, а не ФОП. Однак, доказів цього суду не надав, документарного підтвердження, що договір оренди укладався з фізичною особою суду не надано, доводів позивача не спростовано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, наявною у матеріалах справи Інформацією про BOTE № 2603 підтверджується розмір помісячного споживання теплової енергії об`єктом № ж/б без кв. АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю в розмірі 116 481, 50 грн.

Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає таке.

Згідно з п. 45. договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0, 01 відсотка за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

На підставі зазначених у п. 45. договору умов, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо оплати за теплову енергію, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 1 389, 72 грн за період з 01.03.2024 по 30.06.2024.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені суд встановив, що вказане нарахування проведено вірно, а сума пені в розмірі 1 389, 72 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

З приводу позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд вказує на таке.

На підставі ст. 625 ЦК України, за час прострочення оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних на суму 2 027, 43 грн за період з 01.10.2023 по 31.07.2024 та інфляційні втрати в розмірі 5 220, 57 грн за період з 01.10.2023 по 30.06.2024.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вказане нарахування проведено вірно, а сума в розмірі 2 027, 43 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

За перерахунком суду інфляційні втрати склали 5 220, 57грн. Відтак, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає до задоволення повністю у заявленій позивачем сумі 5 220, 57 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі 125 119, 22 грн. Відповідач, станом на день винесення рішення у справі, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця фізичної особи підприємця Вязовченко Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_2 індентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) 125 119, 22 грн та 3 028 ,00 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2025

Суддя Запотічняк О.Д.