ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2025 р. Справа № 924/1/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка

до Розсошанської сільської ради, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Королівський", Хмельницька область, Хмельницький район, с. Королівка

про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеними (поновленими) договорів.

представники сторін:

від позивача: Гожий М.С. Овдійчук О.О. згідно ордера

від відповідача 1: Бойко М.Д.

від відповідача 2: Флис В.В.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 04.07.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка звернулось до суду з позовом до Розсошанської сільської ради, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Королівський", Хмельницька область, Хмельницький район, с. Королівка про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеними (поновленими) договорів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 21.01.25р. позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання по справі на 10:00 год. 20.02.25

У підготовчому засіданні 20.02.2025р. суд постановив ухвалу без оформлення окремого процесуального документа про оголошення перерви до 10:00 год. 25.03.25р.

У підготовчому засіданні 25.03.2025р. суд постановив ухвалу без оформлення окремого процесуального документа про оголошення перерви до 15:00 год. 27.03.25р.

У підготовчому засіданні 27.03.2025р. суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про оголошення перерви до 14:30 год. 01.04.25р.

Ухвалою від 01.04.2025р. відкладено підготовче засідання у справі № 924/1/25 на 14:30 год. 07 квітня 2025 року.

У підготовчому засіданні 07.04.2025р. суд постановив ухвалу без оформлення окремого процесуального документу про оголошення перерви до 11:00 год. 16.04.2025.

Ухвалою від 16.04.2025р. задоволено клопотання СФГ "ВІТА" від 15.04.2025р. та відкладено підготовче засідання у справі № 924/1/25 на 12:00 год. 21 квітня 2025 року.

Повідомленням про неможливість проведення підготовчого засідання від 21.04.2025р. підтверджено, що у зв`язку із відпусткою судді, підготовче засідання призначене на 12 год. 00 хв. 21 квітня 2025 р. по справі №924/1/25 не проводилось.

Ухвалою суду від 10.03.25 розгляд справи №924/1/25 перепризначено на 12:00 год. 30.04.25.

Повідомленням про неможливість проведення підготовчого засідання від 30.04.25 підтверджено, що у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території Хмельницької області, судове засідання призначене на 12:00 год. 30.04.25 по справі №924/1/25 не проводилось.

Ухвалою суду від 02.05.25 розгляд справи №924/1/25 перепризначено на 12:00 год. 12.05.25

Повідомленням про неможливість проведення підготовчого засідання від 12.05.25 підтверджено, що у зв`язку з перебуванням судді Заярнюка І.В. у відпустці, судове засідання призначене на 12:00 год. 12.05.25 по справі №924/1/25 не проводилось.

Ухвалою від 14.05.2025р. розгляд справи №924/1/25 перепризначено на 12:00 год. 20.05.2025р.

Ухвалою від 20.05.2025р. прийнято заяву Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка про зменшення розміру позовних вимог. Вирішено подальший розгляд справи здійснювати із врахуванням заяви Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка про зменшення розміру позовних вимог від 30.04.2025р. (вх.№ 05-08/1283/25). Крім цього, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:30 год. „29 травня 2025 року.

У судовому засіданні 29.05.2025р. суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання, якою в судовому засіданні оголошено перерву до 15:30 год. 04.06.2025р.

Присутні в судовому засіданні представники позивача наполягли на задоволені позову, обґрунтовуючи долученими до матеріалів справи доказами.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначили, що 24.01.2024р. СФГ "Віта" звернулося до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із клопотанням №43 щодо переукладання договорів оренди землі на новий строк, до якого було додано укладені у 2012 році договори оренди, додаткові угоди до них та проекти договорів.

Однак, Розсошанська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області прийняла рішення від 15.02.2024р. № 26-29/2024 "Про переукладання договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк із орендарем СФГ "ВІТА" (укладені до 16.07.2020 року)" про відмову СФГ "ВІТА" у переукладанні договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк, у зв`язку із тим, що земельні ділянки не відносяться до земель (невитребуваних земельних часток), котрі належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності (ЗУ Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.2019)".

Представник Розсошанської сільської ради, Хмельницька область в судовому засіданні у своїх усних поясненнях та у поданому суду відзиві на позов зазначив наступне.

Розсошанська сільська рада, як власник земельних ділянок, що є предметом спору, своїми рішеннями від 15.02.2025р. №26-29/2024 та 60-29/2024 реалізувала належні за Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)" права щодо розпорядження землями невитребуваних часток (паїв) у відповідності до вимог законодавства України.

Земельні ділянки, що є предметом спору на момент проведення 29 сесії сільської ради були вільні і не обтяжені іншим речовим правом, а тому відмова у задоволені клопотання позивача від 24 січня 2024року №43 "про переукладення договорів оренди на невитребовані паї", що знайшла своє відображення у рішенні №26-29/2024, зокрема в частині недотримання позивачем вимог ст.33 Закону№161-ХІV, а відтак неможливості її застосування в цілому є закономірною і на думку відповідача правильною.

Крім цього, представником Розсошанська сільська рада подано заяву про судові витрати, яка долучається до матеріалів справи.

Представник ТОВ "Агропродукт Королівський" в судовому засіданні у своїх усних поясненнях та у поданому суду відзиві на позов зазначив наступне.

Договори оренди землі були укладені між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2012 році та зареєстровані у Відділі Держкомзему у Ярмолинецькому районі 04.04.2012р., 03.08.2012р., 11.10.2012р.

До зазначених Договорів оренди між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2017 році було укладено Додаткові угоди, відповідно до п. 1.2 яких пункти 7 Договору про оренду земельної ділянки було викладено в такій редакції: "Договір укладено терміном на строк до моменту витребування громадянами, але не більше як на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

СФГ "Віта" 25.01.2024р. (строк дії договорів закінчився у 2019 році) звернулося до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із листом-повідомленням № 43 від 24.01.2024р. про переукладення договорів оренди на невитребувані паї, до якого не додало визначеного законом переліку документів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 6 березня 2024 року у справі № 902/1207/22 зазначила, що Закон України "Про оренду землі" імперативно встановлює, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину й саме із цієї дати починається перебіг строку його дії. Тому сторони договору оренди землі не можуть урегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить таким імперативним нормам, зокрема на власний розсуд установити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним імперативним нормам, не змінюють визначеного в Законі України "Про оренду землі" моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі.

ТОВ "Агропродукт Королівський" є добросовісним набувачем права користування земельними ділянками, оскільки звернулось у встановленому порядку до Розсошанської сільської ради з метою укладення договорів оренди землі, на підставі рішення сесії уклало договори оренди землі та зареєструвало їх у встановленому Законом порядку.

Крім цього, представником ТОВ "Агропродукт Королівський" подано клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, яке судом задовольняється.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між СФГ "Віта" (Орендар) та Ярмолинецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області (Орендодавець) було укладено Договори оренди землі. Відповідно до яких Орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (невитрубувані земельні частки-паї) з наступними кадастровими номерами: :03:023:0114, 825880800:03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0082, :03:030:0104, :03:002:0084, :04:022:0005, :04:002:0212, :04:002:0101, :04:032:0003, :04:015:0114, :03:030:0083, :04:051:0057, :03:030:0356; :03:030:0080, :03:030:0099, :03:030:0088, :03:030:0087, :04:022:0001, :04:002:0213, :04:002:0103, :04:002:0219, :04:045:0008, :04:043:0007; :03:016:0204, :04:031:0002, :03:030:0355, :03:030:0084, :03:030:0077, :03:030:0079, :03:030:0081; :04:011:0099, :04:002:0220, :04:002:0222, :04:005:0031, :04:005:0028, :04:051:0058, :03:030:0357, :03:007:0053, :03:023:0436, :04:002:0218, :03:023:0435.

До вказаних договорів оренди земельних ділянок між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та СФГ "Віта" було укладено додаткові угоди, відповідно до яких пункт 7 Договору про оренду земельної ділянки викладено в наступній редакції: "Догоір укладено терміном на строк до моменту витребування громадянами, але не більше як на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

24.01.2024р. СФГ "Віта" звернулося до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із клопотанням №43 щодо переукладання вище вказаних договорів оренди землі на новий строк.

Розсошанська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області прийняла рішення від 15.02.2024р. № 26-29/2024 "Про переукладання договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк із орендарем СФГ Віта (укладені до 16.07.2020 року)".

Відповідно до вказаного рішення, відмовлено СФГ "Віта" у переукладанні договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк, у зв`язку із тим, що земельні ділянки не відносяться до земель (невитребуваних земельних часток), котрі належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності (ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.2019)", а саме землі з кадастровими номерами :04:031:0002, :03:007:0053.

Відмовлено СФГ "Віта" у переукладанні договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк, у зв`язку із: 1) несвоєчасним повідомленням орендодавця: пізніше ніж за місяць до спливу строків договорів оренди землі (ч. 2 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству"); 2) відсутністю доданих до клопотання про переукладання договорів оренди землі проєктів додаткових угод (ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству"); 3) недосягненням домовленостей щодо орендної плати та інших істотних умов договору (ч. 4 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству) на такі земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:032:0003, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:005:0031, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:005:0028, 682580800:03:030:0355, 682580800:03:023:0436, 682580800:03:023:0435, 682580800:03:023:0114, 682580800:03:023:0117, 682580800:03:030:0085, 682580800:03:030:0078, 682580800:03:030:0080, 682580800:03:030:0084, 682580800:03:030:0083, 682580800:03:030:0082, 682580800:03:030:0099, 682580800:03:030:0077, 682580800:03:030:0104, 682580800:03:030:0088, 682580800:03:030:0079, 682580800:03:002:0084, 682584000:04:043:0007, 682580800:03:030:0087, 682580800:03:030:0081.

Вказаним рішенням, вирішено вважати припиненими договора оренди землі на невитребувані частки (паї), що вказані у п. 4 цього рішення, укладеними між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Віта", у зв`язку із закінченням терміну на який їх було укладено.

Зобов`язано Селянське (фермерське) господарство "Віта", в місячний строк після прийняття рішення, звільнити земельні ділянки, що вказані у п. 4 цього рішення, шляхом укладення додаткових угод при припинення договорів оренди землі у зв`язку із закінчення строку, на який їх було укладено та актів приймання-передачі земельних ділянок.

Доручено сільському голові укласти від імені Розсошанської сільської ради додаткові угоди про припинення договорів оренди землі, що визначені у п. 6 цього рішення, у зв`язку із закінченням строку, на який їх було укладено, згідно вимог чинного законодавства.

Селянському (фермерському) господарству вжити заходів щодо державної реєстрації припинення договорів оренди у зв`язку із закінченням строку, на який їх було укладено, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та надати Орендодавцю документи, що підтверджують державну реєстрацію припинення речового права.

15.02. 2024р. Розсошанська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області прийняла рішення № 60-29/2024 "Про укладання Договору оренди землі на невитребувані частки (паї) з ТОВ "Агропродукт Королівський"", відповідно до якого вирішила наступне.

Укласти Договір оренди землі на невитребувані частки (паї) ТОВ "Агропродукт Королівський", після державної реєстрації припинення договорів оренди з СФГ "Віта", а саме, на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:032:0003, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:005:0031, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:051:0057, :04:005:0028, :04:043:0007, :03:030:0355, :03:030:0355, :03:023:0436, :03:023:0435, :03:023:0114, :03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0080, :03:030:0084, :03:030:0083, :03:030:0082, :03:030:0099, :03:030:0077, :03:030:0104, :03:030:0088, :03:030:0079, :03:002:0084, :03:030:0087, :03:030:0081.

ТОВ "Агропродукт Королівський" Договір оренди землі укласти терміном на 7 (сім) років, але не більше ніж на строк до дня державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки їх власниками чи спадкоємцями.

Встановити ставку орендної плати за земельні ділянки (невитребувані частки (паї) в розмірі 15% від нормативної грошової оцінки (за згодою сторін) із урахуванням в подальшому змін індексів інфляції, нормативної грошової оцінки та умов передбачених договором оренди землі.

Доручити сільському голові укласти від імені Розсошанської сільської ради із ТОВ "Агропродукт Королівський" Договір оренди земельних ділянок ТОВ "Агропродукт Королівський" провести державну реєстрацію Договору оренди землі.

Зважаючи на викладені обставини позивач звернувся до суду з позовною заявою для захисту свого порушено права оренди та користування земельними ділянками

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Частиною 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 1 статті 23 ГК України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб`єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб`єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

За змістом частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною першою статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення.

У частині першій статті 251 ЦК України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду (частина третя статті 251 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.

В той же час відносини щодо оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок також визначалься Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", відповідно до ст. 13 якого нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

На час підписання та реєстрації договорів оренди, частина друга статті 125 ЗК України передбачала, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 ЗК України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є також Закон № 161-XIV "Про оренду землі" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

У статті 13 Закону № 161-XIV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону № 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу ЦК України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Верховний Суд України вказував, що поняття "момент укладення договору" та "момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки" різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі, про що зазначено і у мотивувальних частинах постанов від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) та від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16).

У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплено у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом з тим у частині третій вказаної статті обумовлено, що сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У спеціальному Законі № 161-XIV вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Такі висновки щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки зроблено у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження N 6-643цс16), у мотивувальній частині якої міститься роз`яснення аналогічного розуміння правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі " 0426/14068/2012 (провадження N 6-162цс13).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17 також погоджується з цією правовою позицією, зазначаючи при цьому, що метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним.

Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17 бере до уваги, що відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України, у редакції, яка була чинною як на час укладення договору оренди земельної ділянки, так і на момент його державної реєстрації, визначено момент, коли договір, який підлягав державній реєстрації, є укладеним, а саме: договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.

У постановах від 07 червня 2017 року у справі № 634/769/15-ц (провадження № 6-872цс17), від 18 січня 2017 року у справі № 532/129/16-ц (провадження № 6-2777цс16) та від 13 грудня 2013 року у справі N 1106/2791/2012 (провадження № 6-127цс13) Верховний Суд України звернув увагу на ситуацію, коли у договорах оренди сторони не вказали календарного терміну початку перебігу строку договору оренди, однак зауважили, що договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. У цих постановах Верховний Суд України зробив висновок, що моментом початку строку дії договору є саме набрання ним чинності.

У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Однак указав, що цивільні права та обов`язки, тобто чинність, договір набуває після його державної реєстрації.

Так, в даному випадку договори оренди землі були укладені між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2012 році та одночасно зареєстровані у Відділі Держкомзему у Ярмолинецькому районі, про що внесено записи до Державного реєстру земель 04.04.2012р., 03.08.2012р., 11.10.2012р., тощо.

Відповідно до п. 7 вказаних договорів оренди сторони узгодили строк їх дії - до моменту витребування власником земельної частки (паю), але не більше 5 років, у п. 19 передбачили, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Згідно із п. 40 вказаних договорів оренди передбачено, що ці договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Отже, момент укладення договорів, а відтак і початок перебігу строку їх дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договорів.

Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договорів їх текст не містить.

З вище зазначених договорів оренди землі, які були укладені між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2012 році, вбачається, що вони були зареєстровані у Відділі Держкомзему у Ярмолинецькому районі, про що внесено записи до Державного реєстру земель.

До закінчення вказаного терміну до вище зазначених Договорів оренди землі між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2017р. було укладено Додаткові угоди, відповідно до п. 1.2 яких пункти 7 Договору про оренду земельної ділянки було викладено в такій редакції: "Договір укладено терміном на строк до моменту витребування громадянами, але не більше як на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Відомості про інше речове право - право оренди земельної ділянки було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного Кодексу України та ст. 30 Закону України "Про оренду землі", зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, у письмовій формі, шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, сторони вище вказаних договорів оренди землі, уклавши у 2017 році додаткові угоди до них, продовжили строк дії таких договорів до моменту витребування громадянами, але не більше як на 7 років.

Строк дії вище вказаних договорів оренди земельних ділянок, укладених між Ярмолинецькою РДА та СФГ "Віта" у 2012р., з урахуванням внесених змін до них додатковими угодами у 2017 році закінчувався 04.04.2024р., 03.08.2024р., 11.10.2024р. відповідно, тощо.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01.01.2019р., було внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та викладено її у новій редакції, відповідно до якої:

Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження».

Таким чином, з 01.01.2019р. повноваження щодо передачі в оренду нерозподілених земельних ділянок, невитребуваних часток (паїв) перейшли до органів місцевого самоврядування, а в даному випадку - до сільської ради.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на 25.01.2024 року, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (у редакції станом на 25.01.2024 року) нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 25.01.2024 року) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

СФГ "Віта" 25.01.2024р. з метою використання свого переважного права щодо укладення договору оренди землі на новий строк у встановленому ст. 33 Закону України "Про оренду землі" порядку звернулося до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із листом-повідомленням №43 від 24.01.2024 року про переукладення договорів оренди на невитребувані паї, до якого додало копії укладених договорів оренди з додатковими угодами та проекти договорів.

Розсошанська сільська рада заперечення на лист-повідомлення СФГ "Віта" надала листом від 01.03.2024р. про заперечення у поновлені договорів оренди землі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 у пункті 38 приходить до наступного правового висновку:

« 38. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

38.1. Зазагальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161- XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

38.2. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18)».

СФГ "Віта", продовжувала користуватися земельними ділянками після закінчення строку договору та в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV, розраховувала на поновлення такого договору.

Відповідно до п. 4 рішення Розсошанської сільської ради від 15.02.2024 року № 26-29/2024 "Про переукладання договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк із орендарем СФГ "Віта" (укладені до 16.07.2020 року)", сільська рада відмовляє СФГ "Віта" у переукладенні договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк з наступних причин: 1) несвоєчасним повідомленням орендодавця: пізніше ніж за місяць до спливу строків договорів оренди землі (ч. 2 ст. 33 ЗУ Про оренду землі до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству); 2) відсутністю доданих до клопотання про переукладання договорів оренди землі проєктів додаткових угод (ч. 3 ст. 33 ЗУ Про оренду землі до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству); 3) недосягненням домовленостей щодо орендної плати та інших істотних умов договору (ч. 4 ст. 33 ЗУ Про оренду землі до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству).

Розсошанською сільською радою не було враховано переважне право СФГ "Віта" на переукладення договорів оренди землі.

Крім цього, щодо повідомленням орендодавця: пізніше ніж за місяць до спливу строків договорів оренди землі (ч. 2 ст. 33 ЗУ Про оренду землі до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству), то в даному випадку СФГ «Віта» дотрималося вказаного терміну, оскільки подало лист-повідомлення про переукладення договорів оренди 25.01.2024 року, в той час як термін дії договорів оренди закінчувався 04.04.2024р., 03.08.2024р., 11.10.2024р. тощо.

Як вбачається із п. 3 рішення Розсошанської сільської ради від 15.02.2024р. № 26-29/2024 "Про переукладання договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк із орендарем СФГ "Віта" (укладені до 16.07.2020р.)", сільська рада відмовила СФГ "Віта" у переукладенні договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк з наступних причин: у зв`язку із тим, що земельні ділянки не відносяться до земель (невитребуваних земельних часток), котрі належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності (ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.2019)", а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами :04:031:0002, :03:007:0053.

Проте в даному випадку порядок переукладення договорів оренди землі, в тому числі комунальної власності, такий самий як і для невитребуваних земельних ділянок (паїв).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 23.11.2023р. у справі №906/1314/21 зазначає, що стаття 33 Закону про оренду землі (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону про оренду землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.

Орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.

Так, в даному випадку оскільки СФГ "Віта" дотрималося вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, останній може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування", натомість орендодавець - Розсошанська сільська рада не запропонувала жодних умов орендарю.

Аналогічні правові позиції висловлені Великою Палатою Верховного Суду у справах №313/350/16-ц, №159/5756/18, №903/1030/19, №594/376/17-ц щодо розгляду справ за позовами орендарів про поновлення договорів оренди земельних ділянок; та у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду у справі №910/5179/20 і об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №3190/34/17 щодо застосування принципу добросовісності при розгляді судами справ.

Також Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі №906/1314/21 виходить з того, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин.

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик по милок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

У справі Steel and others v. The United Kingdom Європейський суд з прав людини наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями".

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Правочин про розірвання договору оренди (суборенди) землі сільськогосподарського призначення, орендарем (суборендарем) за яким є юридична особа приватного права (крім акціонерного товариства, повного та командитного товариства), є значним правочином та потребує попереднього прийняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом такої юридичної особи рішення про надання згоди на його вчинення (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним). У разі неприйняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом юридичної особи рішення про надання згоди на вчинення такого значного правочину (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним) такий правочин є нікчемним. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В даному випадку п. 5 рішення від 15.02.2024 року № 26-29/2024 "Про переукладання договорів оренди землі на невитребувані частки (паї) на новий строк із орендарем СФГ "Віта" (укладені до 16.07.2020 року)", Розсошанська сільська рада всупереч вимогам ст. 31 Закону України "Про оренду землі", прийшовши до помилкових висновків щодо термінів дії договорів, достроково припинила договора оренди землі на невитребувані частки (паї), що вказані у п. 4 цього рішення, укладеними між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Віта", а пунктом 5 цього ж рішення зобов`язала Селянське (фермерське) господарство "Віта", в місячний строк після прийняття рішення, звільнити земельні ділянки, що вказані у п. 4 цього рішення, шляхом укладення додаткових угод при припинення договорів оренди землі у зв`язку із закінчення строку, на який їх було укладено та актів приймання-передачі земельних ділянок.

Після цього Розсошанська сільська рада до закінчення договорів оренди землі, укладених з СФГ "Віта", 15.02.2024р. прийняла рішення щодо передачі спірних земельних ділянок в оренду ТОВ "Агропродукт Королівський", уклала з відповідачем-2 договора оренди цих ділянок та внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення права оренди за СФГ "Віта" та іншого речового права у нового орендаря - ТОВ "Агропродукт Королівський", що свідчить про опрушенням прав та законних інтересів позивача як рішенням Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 15.02.2024 року № 60-29/2024 "Про укладання Договору оренди землі на невитребувані частки (паї) з ТОВ "Агропродукт Королівський", так і укладеними з ТОВ "Агропродукт Королівський" договорами оренди земельних ділянок, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:032:0003, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:005:0031, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:051:0057, :04:005:0028, :04:043:0007, :03:030:0355, :03:030:0355, :03:023:0436, :03:023:0435, :03:023:0114, :03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0080, :03:030:0084, :03:030:0083, :03:030:0082, :03:030:0099, :03:030:0077, :03:030:0104, :03:030:0088, :03:030:0079, :03:002:0084, :03:030:0087, :03:030:0081.

Розсошанська сільська рада, відмовила СФГ "Віта" у переукладенні договорів оренди земельних ділянок, достроково припинила діючі договору оренди до закінчення їхнього строку, та передала земельні длянки новому орендареві - ТОВ "Агропродукт Королівський".

Крім того, відповідно до ч. 10, 17 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством

Згідно ст. ст. 24-25 Регламенту Проект порядку денного формується апаратом ради. Пропозиції щодо включення питань до проекту порядку денного сесії можуть вноситись сільським головою, секретарем ради, постійними комісіями,депутатськими групами (фракціями), депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян, старостами. Основою для формування порядку денного сесії ради є перспективний план роботи ради.

Всі питання включені до проекту порядку денного, які вносяться на розгляд ради, попередньо повинні обов`язково розглядатись профільною постійною комісією та іншими постійними комісіями, крім випадків, передбачених цим Регламентом.

Відповідно до ст. ст. 29-35 Регламенту Секретар ради разом з апаратом ради організовує підготовку питань, що вносяться на розгляд сесії. У разі не утворення апарату ради його виконання його функції у повному обсязі забезпечує секретар ради.

Пропозиції щодо питань, які виносяться на розгляд сесії ради, можуть вноситися сільським головою, секретарем ради, постійними комісіями, депутатськими групами (фракціями), депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян, а також органами самоорганізації населення, трудовим колективом, політичними партіями і громадськими організаціями.

Працівники відділів, управлінь, інших виконавчих органів зобов`язані надавати ініціаторам проектів рішень допомогу і інформацію, необхідну для підготовки даних питань.

Підготовлені проекти рішень ради проходять юридичну експертизу в юридичній службі та погоджуються (візуються) головою профільної комісії ради.

Підготовлені проекти рішень ради повинні містити: - підпис виконавця, який готував проект рішення; - підписи осіб, які погоджували дане рішення. До рішення додаються також довідкові матеріали з техніко-економічним обґрунтуванням стосовно тих питань, що пов`язані з витратами із місцевого бюджету та відчуженням комунального майна.

Не пізніше як за 1 день до розгляду питань на сесії постійні комісії ради проводять їх попереднє обговорення. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації, які розглядаються і враховуються при прийнятті остаточного рішення на сесії ради.

Проекти рішень, інші матеріали, які вносяться на розгляд ради, не пізніше як за 10 днів до відкриття сесії подаються до апарату ради, який не пізніше як за 8 днів до відкриття сесії доводить їх до відома депутатів.

Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті).

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. До таких правових висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.5 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16. Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 9 лютого 2021 року у справі № 381/622/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, пункт 7.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (щодо обрання належного способу захисту) зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання рішення Уманської міської ради незаконним та його скасування не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування спірної земельної ділянки, відшкодування шкоди. Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним і відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (щодо належного способу захисту у разі укладення орендодавцем договору оренди земельної ділянки) прийшла до правового висновку, що за умов, якщо первинний орендар має право на укладення договору оренди (додаткової угоди до неї), то наявні два різні порушення прав первинного орендаря: з боку орендодавця (який відмовляється укладати додаткову угоду до договору оренди) та з боку наступного орендаря (який незаконно заволодів майном - правом оренди - шляхом реєстрації цього права).

Тому належним способам захисту прав первинного орендаря відповідають дві позовні вимоги - про спонукання до укладення додаткової угоди (тобто про визнання такої угоди укладеною) та про визнання відсутнім права оренди наступного орендаря. На належність такого способу захисту, як визнання відсутнім права, вже вказувала Велика Палата Верховного Суду у пунктах 6.12, 6.14 постанови від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Судове рішення про визнання відсутнім права відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації припинення права оренди. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 (провадження №12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155). З огляду на вищевикладене належним способом захисту переважного права орендаря є вимога про визнання укладеною додаткової угоди до договору та про визнання відсутнім права оренди наступного орендаря).

Також Велика Палата Верховного Суду у п. 69 постанови від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 приходить до правового висновку, що якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону № 161-XIV, то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (пункти 65-67) і від 29 травня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (пункти 76-77)).

Таким чином, у даній справі належними та ефективними способами захисту прав та законних інтересів СФГ "Віта" є визнання укладеними договорів оренди невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), а також визнання відсутнім права оренди ТОВ "Агропродукт Королівський" на наступні земельні ділянкиз кадастровим номером: :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:005:0028, :03:023:0114, :03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0080, :03:030:0084, :03:030:0083, :03:030:0082, :03:030:0099, :03:030:0077, :03:030:0104, :03:030:0088, :03:030:0079, :03:002:0084, :03:030:0087, :03:030:0081.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевказане, наведені вище положення ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати відсутнім та припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Королівський" () згідно рішення Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 15 лютого 2024 року № 60-29/2024 "Про укладання Договору оренди землі на невитребувані частки (паї) з ТОВ "Агропродукт Королівський"" та укладених між Розсошанською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області ( ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Королівський" () договорів оренди невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) на наступні земельні ділянки з кадастровим номером: :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:005:0028, :03:023:0114, :03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0080, :03:030:0084, :03:030:0083, :03:030:0082, :03:030:0099, :03:030:0077, :03:030:0104, :03:030:0088, :03:030:0079, :03:002:0084, :03:030:0087, :03:030:0081.

Визнати укладеними (поновленими) між Розсошанською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області () та Селянським (фермерським) господарством "Віта" () договори оренди землі на наступні земельні ділянки з кадастровим номером: :04:022:0005, :04:022:0001, :04:011:0099, :04:002:0212, :04:002:0213, :04:002:0220, :04:002:0101, :04:002:0103, :04:002:0222, :04:002:0218, :04:002:0219, :04:015:0114, :04:045:0008, :04:005:0028, :03:023:0114, :03:023:0117, :03:030:0085, :03:030:0078, :03:030:0080, :03:030:0084, :03:030:0083, :03:030:0082, :03:030:0099, :03:030:0077, :03:030:0104, :03:030:0088, :03:030:0079, :03:002:0084, :03:030:0087, :03:030:0081.

Стягнути з Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (31362, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна,4, ) на користь Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" (32140, Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка, ) 72 672,00 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Королівський" (32140, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Королівка, вул. Довга, 1б, ) на користь Селянського (Фермерського) господарства "ВІТА" (32140, Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Михайлівка, ) 72 672,00 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.07.2025р.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети.

Суддя І.В. Заярнюк