УХВАЛА

м. Київ

16.07.2025Справа № 910/5572/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК ТРАНС" про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК ТРАНС" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 4, офіс 407) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС" (03124, місто Київ, провулок Юрія Матущака, будинок 6) про стягнення 284 148,77 грн.

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В:

02.05.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК ТРАНС" надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС" про стягнення заборгованості за Договором поставки нафтопродуктів № НП-69-06-2022 від 02.06.2022 в розмірі 284 148,77 грн, з яких: 218593,00 грн - сума основної заборгованості, 15954,29 грн. - 3% річних, 49601,48 грн - інфляційні нарахування та була передана 05.05.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК ТРАНС" залишено без руху.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 07.05.2025, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.07.2025 через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яку передано 16.07.2025 судді Демидову В.О. відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Означена заява обґрунтована тим, що станом на дату подачі позовної заяви зобов`язання з оплати товару, термін якої настав - 22.02.2022 року, Покупцем не виконані, заборгованість ТОВ «АЛТС» на користь Продавця складає: 218 593,00 грн.

На адресу Відповідача Позивачем відправлено претензія Вих. № 28/01-2025юр. від 28.01.2025 р. на суму 218 593,00 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривні 00 коп., але Відповідачем залишена без розгляду (докази направлення претензії надаємо).

На адресу Відповідача Позивачем повторно спрямована претензія Вих. № 07/04-2025юр. від 07.04.2025 р. з урахуванням нарахування штрафних санкцій на суму 279 808,02 гривень, але Відповідачем також залишена без розгляду.

Проте Відповідач на Претензії Позивача не надав жодної відповіді.

Крім того, представник зазначає, що Відповідачем і надалі порушуються умови виконання зобов`язання за Договором, що змушує Позивача звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав.

На телефонні дзвінки, смс-повідомлення відповідач не відповідає, дотепер так і не повернув заборгованість у повному обсязі.

З огляду на викладене представник просить прийняти рішення про забезпечення позову про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 284 148,77 шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС» і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, приходить до таких обґрунтованих висновків.

Предметом даного спору є вимога стягнення заборгованості за за Договором поставки нафтопродуктів № НП-69-06-2022 від 02.06.2022 в розмірі 284 148,77 грн, з яких: 218593,00 грн - сума основної заборгованості, 15954,29 грн. - 3% річних, 49601,48 грн - інфляційні нарахування.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде ускладнено чи унеможливлено, адже може виявитись відсутність майна та будь-яких коштів на рахунках відповідача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти та на майно відповідача у межах суми позову.

Відповідно до положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом зазначається, що в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, також заявником не надано жодних доказів на підтвердження виведення відповідачем грошових коштів чи постанов виконавчої служби про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника чи майна на яке можна звернути стягнення.

Крім того, суд зазначає, що арешт грошових коштів та майна відповідача у розмірі ціни позову у даній справі, не означає, що позивач буде мати пріоритетне право перед іншими кредиторами (у разі їх наявності) відповідача на стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС".

З огляду на відсутність доказів у даній справі які б свідчили, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідні твердження позивача є нічим іншим, як припущеннями, та вжиття заходів до забезпечення позову по арешту грошових коштів та майна відповідача не здатні покращити ефективність виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 139, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК ТРАНС" про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 16.07.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ