УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

23.07.2025Справа № 910/8417/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарекс-Енерго»

про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту, скасування державної реєстрації статуту

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарекс-Енерго» (далі - ТОВ «Дарекс-Енерго», відповідач) про визнання недійсним прийнятого 16.06.2025 на загальних зборах учасників ТОВ «Дарекс-Енерго» рішення та статуту товариства у новій редакції, скасування державної реєстрації цього статуту.

Після подачі зазначеного позову від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення загальних зборів ТОВ «Дарекс-Енерго», оформленого протоколом загальних зборів від 16.06.2025, а також шляхом заборони державним реєстраторам та іншому колу осіб здійснювати реєстраційні дії щодо ТОВ «Дарекс-Енерго» на виконання рішень позачергових загальних зборів ТОВ «Дарекс-Енерго», оформлених протоколом загальних зборів від 16.06.2025.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що є достатньо обґрунтоване припущення (реальний ризик) того, що оскаржуване рішення загальних зборів ТОВ «Дарекс-Енерго» може бути виконане відповідачем в будь-який момент, що матиме наслідком внесення відповідних реєстраційних записів щодо зміни відомостей про керівника ТОВ «Дарекс-Енерго», а новопризначені до органів управління товариства особи зможуть зловживати своїми повноваженнями, через що позивач втратить можливість ефективного відновлення своїх порушених прав та інтересів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також за змістом п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою про забезпечення позову.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19.

При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог до доказування, передбачених статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки. Правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 910/1261/20, від 25.09.2020 № 921/40/20.

У даному випадку ОСОБА_1 вказав, що внесення змін до статуту було прийняте незаконно та всупереч визначеної законом процедури, що може призвести до порушень його права на участь в діяльності і управлінні товариства як учасника товариства.

Проте будь-яких обґрунтованих доводів з приводу необхідності застосування заходів забезпечення позову заявник не надав, як і не надав пояснень щодо неможливості виконання рішення суду в частині скасування рішення учасників загальних зборів та визнання статуту недійсним в разі його задоволення.

Поряд з цим суд приймає до уваги, що стала судова практика Верховного Суду передбачає саме обов`язок заявника довести обґрунтованість заяви про забезпечення позову, а не перекладати тягар доказування на боржника. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 N 914/1570/20, в постановах Верховного Суду від 05.04.2023 № 915/577/22, від 13.02.2023 N 922/1737/22.

Таким чином припущення позивача щодо можливого утруднення виконання майбутнього рішення суду є необґрунтованим та не є підставою для вжиття відповідних заходів (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову"), адже на ряду із зазначенням заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстав для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті незастосування судом забезпечувальних заходів.

Крім того суд звертає увагу на те, що у заяві про забезпечення позову заявник просить вжити такі заходи - зупинити дію спірного рішення учасників загальних зборів ТОВ «Дарекс-Енерго» та заборонити державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо ТОВ «Дарекс-Енерго» на підставі цього рішення. Однак застосування таких заходів забезпечення фактично вирішить (задовольнить) позов про скасування спірного рішення суті - без судового розгляду.

А відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже в даному випадку задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного рішення загальних зборів та заборони проведення реєстраційних дій фактично вирішує спір по суті позовних вимог без розгляду самої справи по суті.

За таких обставин, а також приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які належні обґрунтування, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, і позивачем не доведено того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника (позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.