РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025Справа № 911/657/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ор-Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті Солюшнз»

про стягнення 49 605,26 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ор-Агро» (далі - ТОВ «Ор-Агро», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті Солюшнз» (далі - ТОВ «Проперті Солюшнз», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 49 605,26 грн за договором поставки товару № 0504 від 21.01.2024.

Позов обґрунтований тим, що у порушення вказаного договору відповідач не виконав свої зобов`язання з поставки товару у встановлений строк, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. У позові ТОВ «Ор-Агро» просить стягнути з ТОВ «Проперті Солюшнз» попередню оплату в сумі 43 840,00 грн, пеню в сумі 5 224,77 грн та 3% річних в сумі 540,49 грн, що разом складає 49 605,26 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2025 позовну заяву ТОВ «Ор-Агро» передано на розгляд до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 21.01.2025 між ТОВ «Ор-Агро» (покупець) та ТОВ «Проперті Солюшнз» (постачальник) був укладений договір поставки товару № 0504 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, визначений специфікацією, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору у разі неможливості виконати зобов`язання з постачання товару, постачальник зобов`язаний повернути кошти не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання листа від покупця на повернення коштів у повному обсязі.

Згідно з п. 2.1 договору покупець здійснює попередню оплату в розмірі 10% вартості товару протягом 1 банківського дня з моменту отримання рахунка-фактури та решту 90% - по факту отримання товару на склад покупця. Перерахування грошових коштів здійснюється шляхом надання покупцем платіжного доручення із встановленими НБУ реквізитами до обслуговуючого банку, із зазначенням у ньому постачальника (та його реквізитів) у якості особи, на користь якої здійснюється перерахування коштів (2.2 договору).

У п. 3.1 договору сторони домовились, що поставка товару здійснюється протягом 5 робочих днів від дати проведення попередньої оплати і має бути виконана відповідно до п. 2.1 договору та специфікації до нього.

Згідно з п. 5.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити відвантаження товару в строки та на умовах, які визначені в п. 3.1 договору та специфікації, після виконання зобов`язання покупця, передбаченого у п. 2.1.

Пунктом 11.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025, а в частині виконання зобов`язань - до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Специфікацією № 1 (додаток № 1 до договору) сторони погодили найменування, кількість, ціну та суму товару, що поставляється, а саме: сульфат амонію гранульований (Сербія) у кількості 32 000 т, ціною за одиницю 13 700,00 грн з ПДВ та загальною вартістю 438 400,00 грн з ПДВ.

Пунктом 2 специфікації сторони визначили умови поставки товару: EXW: 08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Соборна, 2, згідно правил Інкотермс 2010; місце передачі: 08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Соборна, 2.

Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що він за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору відповідач виставив позивачу рахунок на оплату по замовленню № 0504 від 23.01.2025 на суму 438 400,00 грн.

Зі свого боку ТОВ «Ор-Агро» здійснило оплату вказаного рахунку та перерахувало відповідачу кошти в якості попередньої оплати на суму 43 840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 21 від 23.01.2025.

Водночас встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, обумовлений товар позивачу не поставив.

З метою досудового врегулювання спору 31.01.2025 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 6 від 31.01.2025 про необхідність виконання умов договору, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 31.01.2025. Однак відповіді на цей лист не отримав.

Крім того за вказаним фактом позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 04.02.2025 до ЄРДР були внесені відповідні відомості за ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження поставки відповідачем товару чи повернення позивачу попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 43 840,00 грн.

Отже, оскільки відповідач доказів виконання своїх зобов`язань не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Ор-Агро» про стягнення попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 5 224,77 грн за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.3 договору у випадку порушення термінів поставки товару за цим договором постачальник сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми яка складає вартість непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за весь час прострочки.

Зі змісту вказаного пункту, на який посилається позивач, слідує, що ним встановлюється відповідальність постачальника за порушення строків поставки, допущене останнім при виконанні такого зобов`язання, а не після відмови від поставки товару.

Тобто вказані штрафні санкції можуть бути застосовані лише у тому випадку, коли покупець не відмовляється від прийняття товару, а очікує на його належну поставку. Разом з тим у даному випадку однією з вимог позивача є повернення йому попередньої оплати та відмови покупця від подальшої поставки цього товару.

Отже позивач обрав такий варіант поведінки (повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар і розірвання договору), який не передбачає подальше дотримання умов договору щодо своєчасної поставки товару, відтак, відповідні умови цього договору в такому випадку не застосовуються.

Установлені законом правові наслідки вимог про повернення попередньої оплати не передбачають відповідальності постачальника за порушення строків поставки, оскільки, вимагаючи повернення коштів попередньої оплати, покупець тим самим задовольнився, відмовився від поставки та прийняття товару, а також відмовився від подальшого виконання договору постачальником, що виключає обов`язок останнього своєчасно постачати товар та нести відповідальність за порушення строків поставки після того, як позивач заявив вимогу про повернення попередньої оплати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 5 224,77 грн задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних, нарахованих на суму попередньої оплати за період з 29.01.2025 по 12.02.2025, у сумі 540,49 грн суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 612, 625 Цивільного кодексу України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Перевіривши розрахунок 3% річних, здійсненого позивачем, судом встановлено, що позивач неправильно визначив суму основної заборгованості, на яку нараховуються 3% річних.

Так, у відповідача існує заборгованість з повернення попередньої оплати в сумі 43 840,00 грн, а тому позивач має право нараховувати 3% річних лише на вказану суму попередньої оплати.

Отже, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми за період з 29.01.2025 по 12.02.2025, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних в сумі 54,05 грн.

За таких обставин позов ТОВ «Ор-Агро» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ор-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті Солюшнз» про стягнення 49 605,26 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті Солюшнз (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, кімн. 320, ідентифікаційний 43185021) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ор-Агро» (13300, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Залізнична, буд. 4, ідентифікаційний код 38657782) попередню оплату в сумі 43 840 (сорок три тисячі вісімсот сорок) грн. 00 коп., 3% річних у сумі 54 (п`ятдесят чотири) грн 05 коп. та судовий збір у сумі 2 679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 37 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складене 22 липня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.