ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Справа№ 910/2877/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2025

у справі №910/2877/25 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник"

про стягнення 138 573,28 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" про стягнення збитків в сумі 138 573,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок односторонньої відмови відповідача від договору №221223/02 від 28.12.2023 та припинення постачання електричної енергії, позивач був змушений терміново укласти договір на поставку електричної енергії з Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальником "останньої надії", за яким фактично у порівнянні із договором №221223/02 від 28.12.2023 було здійснено переплату за постачання електричної енергії за період з 27.09.2024 по 22.10.2024 на загальну суму 138 573,28 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 у справі №910/2877/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" на користь Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України збитки в сумі 138 573,28 грн та судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у разі належного виконання відповідачем умов договору №221223/02 від 28.12.2023 та постачання електричної енергії у його відповідності, у позивача не виникла б необхідність для укладення договору із Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" й закупівлю електричної енергії за вищим тарифом, що і призвело до додаткових витрат на суму 138 573,28 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 у справі №910/2877/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:

- у зв`язку із стрімким зростанням ціни електричної енергії на ринку та неможливістю подальшого виконання умов договору у зв`язку із збитковістю, з метою дотримання балансу господарського інтересу сторін, керуючись ст. 652 ЦК України відповідач запропонував позивачу розірвати договір з 27.09.2024;

- 20 календарних днів (термін за який відповідач повідомив про розірвання договору) є розумним та достатнім терміном для проведення процедури публічної закупівлі та укладенням позивачем договору постачання електричної енергії з новим постачальником електричної енергії за вигідними цінами;

- судом не застосовано положення частини 2 стаття 616 ЦК України та ч. 3 ст. 226 ГК України, які підлягали застосуванню;

- позивач міг уникнути завданих збитків шляхом своєчасного проведення процедури публічної закупівлі. У свою чергу відповідач своєчасно повідомив позивача про розірвання договору. Кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, або не вжив заходів для їх зменшення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2877/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

11.06.2025 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" надійшло клопотання про призначення справи до розгляду з повідомлення (викликом) сторін.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 16.06.2025 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" про розгляд справи 910/2877/25 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Позиції учасників справи

19.06.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.12.2023 між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" (постачальник) було укладено договір №221223/02 про постачання / закупівлю електричної енергії споживачу, за умовами п.2.1 якого постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2024 році електричну енергію для навчальних корпусів за навчально-практичних центрів ТНМУ на 2024 рік, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" (надалі - електрична енергія/товар/електроснсргія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.

Пунктами 2.2, 2.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено, що очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії за цим договором становлять 1 379 501 кВт/год та визначені в додатку 1 до договору. Очікувані договірні обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреби в електроенергії.

Термін поставки (передачі) товару: до 31 грудня 2024 року включно (п.3.1 договору №221223/02 від 28.12.2023).

У п.5.1, 5.2 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника, яка є додатком № 4 до цього договору.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у актах приймання-передачі електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Ціна за одиницю товару може змінюватися в порядку передбаченому статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 року № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" та у порядку, визначеному у пп.2 п. 13.8 договору.

У п.6.1.2, 6.1,12 договору передбачено право споживача отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі та отримувати відшкодування збитків від постачальника, понесених у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням постачальником своїх зобов`язань перед споживачем, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства.

У п.7.1.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено, що постачальник має право ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством.

У розділі 8 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії.

Згідно п.8.1, 8.2 договору постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електропостачання у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором. Припинення електропостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

Пунктом 9.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено, що постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання електричної енергії Споживачу оператором системи на виконання неправомірного доручення постачальника в обсягах, передбачених ПРРЕЕ.

Відповідно до п.13.1 договору №221223/02 від 28.12.2023 цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 4 до цього договору.

За умовами п.13.2 договору №221223/02 від 28.12.2023 постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови. Виключенням є погоджена сторонами зміна ціни електричної енергії обґрунтована постачальником відповідно до п.13.8 даного договору та розрахована із застосуванням формули, наведеної в комерційній пропозиції (додаток №4).

У п.13.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 вказано, що постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо: споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього договору; споживач іншим чином суттєво порушив умови цього договору, і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.

У п.13.8 договору вказано, що умови даного договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, з обов`язковим складанням письмового документа, підписаного сторонами договору. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2. Погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Постачальник надає споживачу повідомлення, у якому зазначає про намір змінити умови договору постачання електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до запланованого набрання чинності змінами.

До договору №221223/02 від 28.12.2023 сторонами укладались додаткові угоди, якими вносились зміни щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Зокрема, додатковою угодою №3 від 30.07.2024 сторонами досягнуто згоди, що ціна за одиницю електроенергії складає 7,6779 грн за 1 кВт*год з урахуванням податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" звернулось до позивача з листом №1218/06/09-д від 06.09.2024, в якому запропонувало розірвати договір з 27.09.2024.

В обґрунтування своє пропозиції постачальник посилався на те, що протягом останніх двох місяців вартість поставки електричної енергії є вищою, ніж тариф визначений договором, що є прямим збитком для постачальника та свідчить про очевидну відсутність економічної вигоди від подальшого виконання умов договору збоку постачальника.

Відповідач вказував, що внаслідок стрімкого зростання ціни електричної енергії на ринку, ціна визначена в договорі стала істотно заниженою, у зв`язку з чим виконання вказаного договору для постачальника стало збитковим та ставить під загрозу фінансову спроможність постачальника здійснювати постачання електричної енергії іншим споживачам та розрахуватися із кредиторами.

Листом №30-05/3179 від 09.09.2024 Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" в розірванні договору.

Як вказує позивач, та не заперечує відповідач, 27.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" здійснило односторонню відмову від договірних зобов`язань, передбачених договором №221223/02 від 28.12.2023, а саме припинило постачати споживачу електричну енергію.

З огляду на наведене, 11.10.2024 відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13 квітня 2017 року, а також Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 05 червня 2019 року, позивач уклав з Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" договір №624 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно п.13.1 договору №624 від 11.10.2024 цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступній за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, ц в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

У відповідності до умов вказаного договору, постачальником та споживача було складено акти:

- №058322 від 30.09.2024 на суму 73117,28 грн, згідно змісту якого обсяг спожитої електроенергії становить 7918 кВт*год, а ціна 7,69529 за кВт*год без урахування податку на додану вартість. Електроспоживання за вересень 2024 позивачем було оплачено постачальнику "останньої надії", що підтверджується платіжною інструкцією №2365 від 23.10.2024 на суму 73 117,28 грн;

- №058676 від 31.10.2024 на суму 419015,62 грн, згідно змісту якого обсяг спожитої електроенергії становить 38131 кВт*год, а ціна 9,15737 за кВт*год без урахування податку на додану вартість. Електроспоживання за жовтень 2024 позивачем було оплачено постачальнику "останньої надії", що підтверджується платіжною інструкцією №2816 від 15.11.2024 на суму 419015,62 грн.

За твердженнями позивача, внаслідок односторонньої відмови відповідача від договору №221223/02 від 28.12.2023 та припинення постачання електричної енергії, позивач був змушений терміново укласти договір на поставку електричної енергії з Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальником "останньої надії", за яким фактично у порівнянні із договором №221223/02 від 28.12.2023 було здійснено переплату за постачання електричної енергії за період з 27.09.2024 по 22.10.2024 на загальну суму 138 573,28 грн.

Вказані обставини у сукупності і стали підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

У частині 3 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що електропостачальник має у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів: 1) про вартість та умови надання послуг; 2) про методи оплати, які не повинні допускати дискримінації між споживачами. Системи попередньої оплати мають бути справедливими та адекватно відображати прогнозне споживання; 3) про право споживачів безоплатно обирати і змінювати електропостачальника; 4) про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про їхнє право припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

Зі свого боку споживач має право отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення та у разі незгоди із запропонованими змінами розірвати договір з електропостачальником у визначеному договором порядку (пункт 11 частини 1 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Як вбачається з умов договору № 221223/02, він був укладений сторонами в процесі публічних закупівель товарів, робіт та послуг.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент укладення Договору), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

06.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" звернулось до позивача з листом №1218/06/09-д від 06.09.2024, в якому запропонувало розірвати договір з 27.09.2024.

В обґрунтування своєї пропозиції постачальник посилався на те, що протягом останніх двох місяців вартість поставки електричної енергії є вищою, ніж тариф визначений договором, що є прямим збитком для постачальника та свідчить про очевидну відсутність економічної вигоди від подальшого виконання умов договору збоку постачальника.

Відповідач вказував, що внаслідок стрімкого зростання ціни електричної енергії на ринку, ціна визначена в договорі стала істотно заниженою, у зв`язку з чим виконання вказаного договору для постачальника стало збитковим та ставить під загрозу фінансову спроможність постачальника здійснювати постачання електричної енергії іншим споживачам та розрахуватися із кредиторами.

Листом №30-05/3179 від 09.09.2024 Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" в розірванні договору.

27.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" здійснило односторонню відмову від договірних зобов`язань, передбачених договором №221223/02 від 28.12.2023, а саме припинило постачати споживачу електричну енергію.

Згідно з приписами статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»:

- договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1);

- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (частина 4);

- істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (пункт 2 частини 5).

За приписами статей 651, 654 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Термін поставки (передачі) товару: до 31 грудня 2024 року включно (п.3.1 договору №221223/02 від 28.12.2023).

У п.7.1.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 визначено, що постачальник має право ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством.

За умовами п.13.2 договору №221223/02 від 28.12.2023 постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови. Виключенням є погоджена сторонами зміна ціни електричної енергії обґрунтована постачальником відповідно до п.13.8 даного договору та розрахована із застосуванням формули, наведеної в комерційній пропозиції (додаток №4).

У п.13.3 договору №221223/02 від 28.12.2023 вказано, що постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо: споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього договору; споживач іншим чином суттєво порушив умови цього договору, і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.

У п.13.8 договору вказано, що умови даного договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, з обов`язковим складанням письмового документа, підписаного сторонами договору. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціпи такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Постачальник надає споживачу повідомлення, у якому зазначає про намір змінити умови договору постачання електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до запланованого набрання чинності змінами;

- зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Тобто, умовами укладеного між сторонами правочину визначено чіткий порядок його дострокового припинення, а також умови, за наявності яких у постачальника виникає право на дострокове його розірвання.

З системного аналізу умов договору №221223/02 від 28.12.2023 вбачається, що збільшення ринкової вартості електричної енергії та економічна невигідність виконання договору для постачальника не є підставою для виникнення у останнього права в односторонньому порядку розірвати договір та припинити постачання електричної енергії, а є правом ініціювати внесення змін до такого договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у листі 06.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" лише констатує обставини зміни вартості електричної енергії. Проте, у вказаному листі була відсутня пропозиція до внесення відповідних змін до договору в частині його ціни.

У цьому контексті суд першої інстанції вірно врахував приписи Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Відповідно до пункту 3.2.4 глави 3.2 розділу ІІІ Правил РРЕЕ у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні:

достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;

зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у встановлений цим пунктом термін.

Тобто, за змістом наведеного пункту ПРРЕЕ, такий порядок дострокового припинення договору пов`язаний зі зміною умов договору які обумовлені: 1) змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") 2) змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії.

Водночас, зміна середньозваженої ціни, на яку посилається відповідач у своєму листі від 06.09.2024, не відноситься до жодного з наведених у вказаному пункті випадків.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.03.2023 у справі № 916/3857/21 та від 12.02.2025 у справі № 914/619/24.

Крім того, відповідач не дотримався приписів пункту 3.2.4 глави 3.2 розділу ІІІ Правил РРЕЕ, а саме не звернувся із повідомленням про зміну умов договору про постачання електричної енергії (в частині ціни договору), а просив одразу його розірвати.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у постачальника не виникло права на дострокове розірвання договору №221223/02 від 28.12.2023.

Посилання відповідача про дотримання ним приписів п. 3.2.15 Правил, як підстава для звільнення від відповідальності, судом першої інстанції правомірно відхилені з наступних мотивів.

Згідно приписів п. 3.2.15 Правил у разі закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії або дострокового його розірвання (за ініціативою електропостачальника) електропостачальник не пізніше ніж за 20 календарних днів до передбачуваного дня припинення дії договору та постачання електричної енергії повинен повідомити про це споживача, відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника "останньої надії", на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача, та адміністратора комерційного обліку із зазначенням дати припинення постачання електричної енергії споживачу.

Споживач після отримання повідомлення електропостачальника має право ініціювати зміну електропостачальника у порядку, встановленому в розділі VI цих Правил.

У разі недотримання електропостачальником терміну повідомлення відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника "останньої надії", на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача, про припинення постачання електричної енергії споживачу обсяги спожитої електричної енергії до дати припинення з урахуванням встановленого 20-денного строку враховуються адміністратором комерційного обліку за цим електропостачальником, крім випадку, визначеного цими Правилами.

Проте, оскільки, як встановлено вище, у даному випадку у постачальника не виникло права на дострокове розірвання договору №221223/02 від 28.12.2023, а отже, його дії неможливо кваліфікувати як такі, що відповідають приписам п. 3.2.15 Правил.

Крім того, зміна постачальника є саме правом, а не обов`язком споживача. До того ж, у даному випадку позивач не був зобов`язаний здійснювати відповідну заміну після отримання 06.09.2024 листа від відповідача, оскільки його зміст не узгоджувався ані з умовами укладеного між сторонами договору, ані з вимогами чинного законодавства.

При цьому, судом першої інстанції правомірно відхилені посилання на приписи ст.607 Цивільного кодексу України, згідно яких зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, оскільки ріст ціни та економічна невигідність виконання умов договору не є обставиною, що вказує на неможливість виконання зобов`язання у розумінні ст.607 Цивільного кодексу України, а фактично є ризиками підприємницької діяльності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з пунктом 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Колегія суддів констатує, що наведеними вище обставинами підтверджується неправомірна поведінка відповідача, яка полягала у незаконному припиненні постачання електроенергії згідно договору.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок прийняття відповідачем неправомірного рішення про дострокове припинення постачання електричної енергії, позивача було переведено на постачальника "останньої надії" - ДПЗД "Укрінтеренерго" (з яким укладено відповідний договір), що призвело до понесення позивачем збитків у вигляді переплати за електричну енергію, поставлену позивачу постачальником "останньої надії".

При цьому таке укладення правочину з постачальником "останньої надії" відбулося саме по причині та як наслідок протиправного припинення відповідачем постачання позивачу електричної енергії.

У відповідності до умов договору, укладеного із ДПЗД "Укрінтеренерго", було складено акти:

- №058322 від 30.09.2024 на суму 73 117,28 грн, згідно змісту якого обсяг спожитої електроенергії становить 7918 кВт*год, а ціна 7,69529 за кВт*год без урахування податку на додану вартість. Електроспоживання за вересень 2024 позивачем було оплачено постачальнику "останньої надії", що підтверджується платіжною інструкцією №2365 від 23.10.2024 на суму 73 117,28 грн;

- №058676 від 31.10.2024 на суму 419 015,62 грн, згідно змісту якого обсяг спожитої електроенергії становить 38131 кВт*год, а ціна 9,15737 за кВт*год без урахування податку на додану вартість. Електроспоживання за жовтень 2024 позивачем було оплачено постачальнику "останньої надії", що підтверджується платіжною інструкцією №2816 від 15.11.2024 на суму 419015,62 грн.

Водночас, відповідно до укладеного з відповідачем договору №221223/02 від 28.12.2023 вартість (ціна) за одиницю електроенергії складає 7,6779 грн за 1 кВт*год з урахуванням податку на додану вартість (додаткова угода № 3 від 30.07.2024).

Тобто, споживання у вересні - жовні 2024 електричної енергії вартувало б позивачу 353 559,62 грн а не 492 132,90 грн, що є підтвердженням факту того, що у зв`язку із протиправним припиненням відповідачем постачання електричної енергії позивачем понесено збитки у розмірі 138 573,28 грн.

Своєї вини у нанесенні збитків відповідач не спростував.

Тобто, у даному випадку мають місце всі елементи складу правопорушення, що є підставою для відповідальності відповідача у вигляді відшкодування збитків, заподіяних позивачу діями ТОВ «Гарантований постачальник».

Посилання відповідача на те, що він завчасно повідомив позивача про розірвання договору, а тому останній міг вчинити дії на зменшення збитків з посиланням на ч. 2 ст. 616 ЦК України, колегія суддів відхиляє, оскільки дана норма передбачає, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Водночас, матеріалами справи не підтверджується, що позивач умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

В той же час, саме у зв`язку із відмовою відповідача від виконання умов договору №221223/02 від 28.12.2023 та постачання електричної енергії у його відповідності, у позивача виникла необхідність для укладення договору із Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" й закупівлю електричної енергії за вищим тарифом, що і призвело до додаткових витрат на суму 138 573,28 грн.

А тому підстав для зменшення збитків згідно приписів ч. 2 ст. 616 ЦК України колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення збитків у сумі 138 573,28 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 року у справі №910/2877/25.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантований постачальник" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 у справі №910/2877/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 у справі №910/2877/25 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/2877/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко