УХВАЛА

м. Київ

17.07.2025Справа № 910/11156/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали скарги Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" по виготовленню цінних паперів" на дії та рішення державного виконавця

у справі за позовом Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" по виготовленню цінних паперів"

до Колективного підприємства "Редакція журналу "ОДНОКЛАСНИК"

про стягнення 44914,59 грн

представники сторін:

від органу ДВС: Шутов В.В.

від позивача (скаржника): не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Колективного підприємства "Редакція журналу "ОДНОКЛАСНИК" про стягнення 44914,59 грн, з яких: 36455,96 грн - сума основного боргу, 6396,88 грн - пеня, 1388,98 грн - інфляційні втрати, 672,77 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 172 від 01.08.2002 та додатковими угодами до договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 позов задоволено частково, стягнуто з Колективного підприємства "Редакція журналу "ОДНОКЛАСНИК" на користь Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" заборгованість у сумі 36455,96 грн, пеню у сумі 6379,05 грн, 3% річних у сумі 670,95 грн, інфляційні втрати у сумі 1388,98 грн та судовий збір у сумі 3026,68 грн, в іншій частині позову відмовлено.

07.01.2025 Господарським судом міста Києва на виконання рішення було видано відповідний наказ.

24.06.2025 через засоби поштового зв`язку до відділу діловодства суду надійшла скарга Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" на дії та рішення державного виконавця від 23.06.2025.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.06.2025 розгляд скарги Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" на дії та рішення державного виконавця призначив на 17.07.2025.

11.07.2025 через систему "Електронний суд" від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу.

17.07.2025 через систему "Електронний суд" від скаржника надійшли пояснення на поданий відділом відзив.

Присутній у судовому засіданні 17.07.2025 представник скаржника надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

У судове засідання 17.07.2025 представники органу державної виконавчої служби та відповідача (боржника) не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 17.07.2025 скаргу Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА", суд дійшов висновку про таке.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339-1 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" звернулося до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просить суд: визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарського Олександра Миколайовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні НОМЕР_2 неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2025.

Згідно з матеріалами скарги та відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження 22.01.2025 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарським Олександром Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 у справі № 910/11156/24.

22.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, в розмірі 300,00 грн та постанову про стягнення виконавчого збору, в розмір 4792,16 грн.

22.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, в сумі 53013,78 грн.

13.06.2025 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарським Олександром Миколайовичем винесено постанову про повернення на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачу виконавчого документа з правом його повторного пред`явлення до виконання у встановлений законом строк. Постанова мотивована тим, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим.

Обґрунтовуючи скаргу, стягувач стверджує, що державний виконавець не здійснив всі передбачені законодавством заходи для примусового виконання рішення, зокрема, не провів перевірку майнового стану боржника, не викликав керівника боржника з приводу виконання рішення, тощо. Крім того, скаржник стверджує, що державний виконавець ухилився від виконання обов`язку щодо накладення арешту на майно та кошти боржника. Скаржник стверджує, що державний виконавець прийняв протиправне рішення про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 у справі № 910/11156/24, який повинен бути виконаний в повному обсязі.

У свою чергу у відзиві на скаргу Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) проти доводів скаржника заперечив, посилаючись на те, що державним виконавцем здійсненні всі заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядок які встановленні виконавчим документом та Законом.

Водночас на вимогу суду орган державної виконавчої служби належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 не надав.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали скарги, відомості в Автоматизованій системі виконавчого провадження, надаючи оцінку аргументам скаржника та органу виконавчої служби, суд дійшов таких висновків.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних виконавців.

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Своєчасне та повне виконання рішення суду забезпечується завдяки використанню, зокрема, державним виконавцем повного обсягу повноважень, процесуальних інструментів та сукупності різних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та які є необхідними для примусового виконання рішення суду.

Згідно з ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України № 1404-VIII, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 915/1294/13, від 23.08.2018 у справі № 911/167/17, від 19.08.2019 у справі №913/438/16).

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (правова позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14).

З відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження вбачається, що 25.01.2025, 11.02.2025, 27.02.2025, 04.03.2025, 02.04.2025, 31.05.2025, 05.06.2025 державним виконавцем здійснено запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, у відповіді на який вказано, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Також 25.01.2025, 11.02.2025, 17.02.2025, 27.02.2025, 04.03.2025, 02.04.2025, 31.05.2025, 04.06.2025 державним виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника - Колективного підприємства "Редакція журналу "ОДНОКЛАСНИК". У відповідях на зазначені запити було вказано, що у боржника наявний рахунок в АТ "Райффайзен Банк", та зазначено номер відповідного рахунку.

Крім того, в Автоматизованій системі виконавчого провадження наявні вимоги державного виконавця, адресовані АТ КБ "Приватбанк", АТ "Універсал Банк", АТ "АЛЬТБАНК", ПАТ АБ "Південний", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", АТ "СЕНС БАНК", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк", АТ "Банк 3/4", АТ "СКАЙ БАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", щодо отримання інформації, яка містить банківську таємницю. У вказаних вимогах державний виконавець вимагав надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків Колективного підприємства "Редакція журналу "ОДНОКЛАСНИК". Однак, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні докази, які б свідчили про направлення вищевказаних вимог та отримання державним виконавцем відповідей від банківських установ.

В Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні докази вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна (окрім транспортних засобів), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, в тому числі і шляхом направлення запитів до компетентних органів. Заходи щодо виклику керівника боржника згідно із відомостями, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження та як зазначено самим органом державної виконавчої служби, державним виконавцем не вчинялися.

Доводи державного виконавця, викладені у відзиві з приводу того, що ним здійснено перевірку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі Аграрних розписок, Державному реєстрі випуску цінних паперів, реєстрі Держпродспоживслужби не підтверджені, а в Автоматизованій системі виконавчого провадження відповіді матеріали відсутні.

Також державний виконавець стверджує, що здійснював вихід за адресою місцезнаходження боржника, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте докази вчинення зазначеної дії виконавцем не надано та в Автоматизованій системі виконавчого провадження такі документи відсутні.

У відзиві державний виконавець вказує про здійснення перевірки інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження стосовно боржника як стягувача у виконавчих провадженнях по Україні, однак в Автоматизованій системі виконавчого провадження вказаний документ відсутній та виконавцем такий документ не наданий.

З наведеного слідує, що дії державного виконавця, спрямовані на виявлення рахунків та майна боржника, обмежилися лише направленням запитів до Міністерства внутрішніх справ України (щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів), Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що перевірка майнового стану боржника державним виконавцем належним чином проведена не була, державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі вжито всіх можливих, необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

За таких обставин, доводи скаржника, про те, що в порушення вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не було здійснено необхідних та достатніх заходів, спрямованих на виконання рішення суду у справі №910/11156/24, а також про відсутність за таких обставин підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження", є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарського Олександра Миколайовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 неправомірними та скасування постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарського Олександра Миколайовича у виконавчому провадженні НОМЕР_2 від 13.06.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведеного, оскільки за результатами розгляду скарги встановлено обґрунтованість доводів скаржника, суд дійшов висновку про задоволення скарги Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" по виготовленню цінних паперів".

Керуючись ст.233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "УКРАЇНА" по виготовленню цінних паперів" на дії та рішення державного виконавця - задовольнити.

2 Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарського Олександра Миколайовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 неправомірними.

3. Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарського Олександра Миколайовича у виконавчому провадженні НОМЕР_2 від 13.06.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення - 17.07.2025 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 18.07.2025.

Суддя С.О. Турчин