ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 Справа № 917/851/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Державної екологічної інспекції Центрального округу, вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця», вул. Садова, 51, Драбинівська територіальна громада, Полтавська область, с. Богданівка, 39341

про стягнення 58 094, 44 грн,

Секретар судового засідання Сілаєва О.Ф.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Державна екологічна інспекція Центрального округу просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця» 58 094, 44 грн шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на нанесення відповідачем шкоди державі, зумовленої тим, що зі свердловин за адресами: с. Руденківка, св. №1, с. Богданівка, св. №1, с. Суха Маячка. св. №3-P2bс до отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), а саме : в період з 2017 року по 28.02.2020 року було забрано 18 472 м.куб. води за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Правовими підставами позову зазначено ст. 3, 38, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 1, 2, 3, 44, 46, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. 1, 6, 16, 19, 21, 23, 65, 67 Кодексу України про надра, ст. 125 Земельного кодексу України, а також Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 № 389, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 14.08.2009 №767/16783 (із змінами).

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: Копія повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 20.01.2020 №02/4-09/235, Копія наказу від 02.03.2020 №06-27/228, Копія направлення від 02.03.2020 №06-28/226, Копія акту перевірки від 16.03.2020 №06-28/226, Копія пояснень до акту перевірки від 16.03.2020 №06-28/226, Копія договору оренди майнового комплексу від 02.01.2020, Копія акту прийому передачі до договору оренди від 02.01.2020, Копія договору оренди (земель державної власності) Тимчасовий від 03.01.2017, Копія довідки від 10.03.2020 №1, Копія додатку до листа №1 від 10.03.2020, Копія додатку до листа №2 від 10.03.2020, Копія додатку до листа №4 від 10.03.2020, Копія додатку до листа №5 від 10.03.2020, Копія претензії №01/07-17/2020 (лист №02/2-17/1147) від 23.03.2020 з повідомленням про вручення, Копія листа №115 від 29.04.2020 року, Копія дозволу на спеціальне водокористування №1030/Пол від 01.06.2017 року, Копія листа від 23.03.2020 №02/2-17/1150 з повідомленням про вручення, Копія припису від 23.03.2020 №02/02/1-23, Копія плану організаційно технічних заходів щодо усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства під час перевірки.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

25.04.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Центрального округу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця», про стягнення 58 094, 44 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025 справу №917/851/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 30.04.2025 року позовну заяву Державної екологічної інспекції Центрального округу залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

05.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2025 року про залишення позовної заяви без руху (вх. 35985), недоліки усунено в строк та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 12.05.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, визнав справу малозначною, відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки та строк їх виконання, про що свідчать матеріали справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 73). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічні приписи містить ч. 2 ст. 178 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/851/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

20.01.2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця» повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №02/4-09/235 в період з 03.03.2020 - 16.03.2020.

Державною екологічною інспекцією Центрального округу на підставі наказу від 02.03.2020 № 06-27/228 та направлення від 02.03.2020 № 06-28/226 проведено з 03.03.2020 16.03.2020 планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця».

Порушення відповідачем вимог законодавства зафіксовані Інспекцією у акті перевірки від 16.03.2023 року № 06-28/226.

Зокрема, під час перевірки встановлено відсутність документів, які посвідчують право власності або оренди на земельні ділянки під артезіанськими свердловинами, що перебувають на балансі та використовуються ТОВ Елеватор «Чиста Криниця», а саме: №1, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Н. Санжарський район, Полтавська область, № 3-P2bc, яка розташована за адресою: с. Суха Маячка, Н. Санжарський район, Полтавська область, № 1, яка розташована за адресою: с. Богданівка, Н. Санжарський район, Полтавська область.

Крім того, під час перевірки встановлено відсутність документів, які надають право користування надрами для видобування прісних підземних вод означеними артезіанськими свердловинами.

До акту перевірки відповідачем були надані пояснення від 16.03.2020 року, в яких останній зазначив, що не погоджується із пунктами 2, 3 в зв`язку з тим, що:

- на земельну ділянку, яка розташована за адресою с. Суха Маячка, в наявності є договір оренди землі;

- земельна ділянка, що розташована за адресою с. Руденківка, знаходиться в оренді ТОВ «Комбікормовий завод», в свою чергу ТОВ «Комбікормовий завод» надає в оренду майно, в переліку якого є водонапірна вежа, насос водяний та артезіанська свердловина ТОВ «Елеватор» Чиста Криниця».

До вищевказаних пояснень відповідачем долучено договір оренди майнового комплексу від 02.01.2020 року, акт прийому - передачі до договору оренди від 02.01.2020 року, договір оренди (земель державної власності) Тимчасовий від 03.01.2017 року (предмет договору - з метою підвищення ефективності сільськогосподарського використання земельних угідь Орендодавець надає, а Орендар приймає у тимчасове володіння та користування земельні ділянки на яких розташовані господарські двори та під`їзні шляхи, які знаходяться на території Сухомаячківської сільської ради за межами населених пунктів (бувша СТФ 0,85 га, склади 0,13 га та 0,11 га. тракторна бригада 4,1 га. колишня МТФ в с. Райдужне - 6.0 га). У п. 1.2 договору оренди (земель державної власності) 03.01.2017 встановлено, що термін дії договору оренди за згодою сторін визначається строком на 1 рік з метою їх використання за цільовим призначенням, відповідно до умов із збереженням якості землі).

Також відповідачем надано довідку №1 від 10.03.2020 до акту планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і хорони природних ресурсів, в якій зазначено, що:

- ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не являється надрокористувачем, лісокористувачем та на нього не покладено виконання природоохоронних зобов`язань стосовно об`єкту та території ПЗФ.

- ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не здійснює діяльність по:

1. Охороні, використанню і відтворенню риби та інших водних живих ресурсів;

2. Утриманню зоологічних колекцій, у тому числі диких тварин у неволі;

3. Веденню мисливського господарства та здійсненню полювання.

В рамках проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією Центрального округу ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» повідомило наступне :

1. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» водоспоживання і водовідведення в обсязі 8,5 тис. куб. метрів на рік.

2. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця»» здійснює утворення та розміщення відходів І і ІІ класу небезпеки в обсязі 3,57 тон на рік, а також інших відходів у обсязі 260,439 тон на рік.

3. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» спричиняє викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в обсязі 2,547 тон на рік.

4. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не має об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, або потенційно небезпечних об`єктів, в обігу яких перебувають небезпечні речовини І і ІІ класу небезпеки, або таких, що забезпечують перевезення небезпечних вантажів (якщо має, то вказати які саме).

5. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не має об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, або потенційно-небезпечних об`єктів, в обігу яких перебувають небезпечні речовини II і IV класу небезпеки (якщо має, то вказати які саме).

6. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» немає об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населених пунктів (зокрема водопровідно-каналізаційні господарства та підприємства, що провадять діяльність у сфері поводження з відходами) (якщо має, то вказати які саме).

7. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не проводить діяльність, пов`язану з вирубкою лісу, використанням водних живих ресурсів, веденням мисливського господарства та збереженням природно-заповідного фонду.

8. ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» не проводить діяльність, пов`язану з видобуванням корисних копалин та геологічним вивченням надр, у тому числі дослідно-промисловою розробкою родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

До довідки також було долучено додатки.

Зокрема, додаток №5 містить наступну інформацію щодо кількості видобутої води з водних свердловин ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця», яка використана на лікувальні, курортні та оздоровчі цілі, потреби сільського господарства (без зрошення та обводнення), а також зрошення та обводнення, промислові (виробничі) потреби, потреби теплоенергетики, територіальний перерозподіл стоку поверхневих вод та поповнення запасів підземних вод, скидання стічних вод, багатоцільове водокористування:

Паспортний номер водної свердловини №1 с. Руденківка, потреби с/г виробництва кількість видобутої підземної води за 2017 рік (в м3) 1644; за 2018 рік (в м3) 570; за 2019 рік (в м3) 854; з 01.01.2020 по 28.02.2020 рік (в м3) 59.

Паспортний номер водної свердловини №1 с. Богданівка, потреби с/г виробництва кількість видобутої підземної води за 2017 рік (в м3) 2324; за 2018 рік (в м3) 2685; за 2019 рік (в м3) 2679; з 01.01.2020 по 28.02.2020 рік (в м3) 240.

Паспортний номер водної свердловини №1 с. Суха маячка, потреби с/г виробництва кількість видобутої підземної води за 2017 рік (в м3) 2146; за 2018 рік (в м3) 2469; за 2019 рік (в м3) 2643; з 01.01.2020 по 28.02.2020 рік (в м3) 159.

23.03.2020 року Інспекцією направлено лист №02/2-17/1150 відповідачу, в якому останнього було повідомлено, що за результатами перевірки складено акт та надано обов`язковий до виконання припис від 23.03.2020 №02/02/3-23 (далі припис, а.с. 55). Докази направлення наявні у матеріалах справи (а.с. 54 зі звороту).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було повідомлено відповідача, що в ході перевірки виявлені порушення природоохоронного законодавства (ст. 16, 19, 21 Кодексу України "Про надра"), за які передбачена адміністративна відповідальність, в зв`язку з чим відповідача було повідомлено, що він має прибути до Інспекції для розгляду питання щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 припису зобов`язано : розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених порушень природоохоронного законодавства під час перевірки із зазначенням посадових осіб відповідальних за виконання пунктів припису. Копію плану надати до Державної екологічної інспекції Центрального округу (далі Держекоінспекція) - до 01.04.2020 р.

Пунктом 4 припису зобов`язано отримати документи, що посвідчують право власності чи користування земельними ділянками під артезіанськими свердловинами: - №1, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Н.Санжарський район, Полтавська область; №3-P2bс, яка розташована за адресою: с. Суха Маячка, Н.Санжарський район, Полтавська область №1, яка розташована за адресою: с.Богданівка, Н.Санжарський район, Полтавська область що перебувають на балансі та використовуються ТОВ Елеватор «Чиста Криниця» - до 16.05.2020 р.

Пунктом 5 припису зобов`язано отримати документи які надають право користування надрами для видобування прісних підземних вод артезіанськими свердловинами:

- №1, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Н.Санжарський район, Полтавська область;

- №3-P2bc, яка розташована за адресою: с. Суха Маячка, Н.Санжарський район, Полтавська область;

- № 1, яка розташована за адресою: с.Богданівка, Н.Санжарський район, Полтавська область що перебувають на балансі та використовуються ТОВ Елеватор «Чиста Криниця - до 16.05.2020 р.

Про хід виконання припису надати звіт до Держекоінспекції по закінченню термін виконання кожного пункту припису.

Крім того, 23.03.2020 позивачем було підготовлено претензію №01/07-17/2020 та проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Відповідно до наданої довідки від 10.03.2020 р. №74 ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» та на підставі акту планової перевірки ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» від 16.03.2020 №06-28/226, встановлено, що зі свердловин за адресами: с. Руденківка, св. №1, с. Богданівка, св. №1, с. Суха Маячка. св. №3-P2bс до отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), а саме в період з 2017 року по 28.02.2020 року: було забрано 18 472 м. куб. води за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Збиток розраховано відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 № 389, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 14.08.2009 № 767/16783 (із змінами), за формулою:

Зсам = 5 х W х Тар де

W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), м-3;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої ст. 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Тар на дату виявлення порушення становить 62,9 грн/100 м3.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів:

Зсам = 5 х 18472 х 0,629 = 58 094 грн. 44 коп.

Отже, загальна сума збитку за забір води зі свердловин: св. №1 с. Руденківка, св. №l с.Богданівка, св. №3-P2bс с. Суха Маячка, за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), а саме в період з 2017 по 28.02.2020, становить 58 094,44 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією №01/07-17/20 від 23.03.2020, в якій просив останнього добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну державі порушенням вимог природоохоронного законодавства, в сумі 58 094, 44 грн (докази надсилання наявні у матеріалах справи, а.с. 50 зі звороту).

06.05.2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу було отримано відповідь на претензію листом за вих. №115 від 29.04.2020 р.

В вищевказаному листі було зазначено, що ТОВ «Елеватор» Чиста Криниця» збитки державі не нанесені, порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів відсутнє, так як товариство має дозвіл Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації на спеціальне водокористування №1030/Пол від 01 червня 2017 року та виконує умови щодо обсягу видобування підземних вод із кожного з водозаборів.

Проте позивач в позовній заяві наголошує, що ст. 23 Кодексу України про надра передбачає наступне землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Землевласники і землекористувачі, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб.

Видобування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін навколишнього природного середовища, погоджується з місцевими радами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Оскільки відповідачем добровільної сплати заподіяної шкоди у розмірі 58 094,44 грн здійснено не було, позивач звернувся до суду із цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Предметом доказування у справі є встановлення наявності або відсутності факту самовільного використання водних ресурсів (видобування підземних вод) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами та правових підстав для відшкодування збитків, у тому числі у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 зазначеного Положення № 275 Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 30 (далі - Положення № 30), Державна екологічна інспекція Центрального округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Полтавської та Черкаської областей.

Відповідно до пункту 10 Положення № 30 Інспекція наділена повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Тобто, Інспекція є органом, уповноваженим державою здійснювати функції державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема, на території Полтавської області, та наділена повноваженнями щодо звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до пункту а) частини першої статті 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» одним з основних принципів охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Частиною 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

За статтею 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд (стаття 3 Водного кодексу України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Водного кодексу України підземні води та джерела належать до водного фонду України та згідно із статтями 1, 6 Кодексу України про надра, є частиною надр.

За дефініціями, наведеними в статті 1 Водного кодексу України, водокористування -використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); використання води - процес вилучення води для використання в виробництві з метою отримання продукції та для господарсько - питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до статті 46 та статті 48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Тобто прісні підземні води це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п.9 ч.1 ст.44, ст. 49 Водного кодексу України).

Стаття 16 Кодексу України про надра передбачено порядок отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Згідно із ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 21 Кодексу України про надра передбачено, що надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Виняток із загального правила щодо необхідності отримання як дозволу на спеціальне водокористування, так і дозволу на користування надрами встановлений частиною 1 статті 23 Кодексу України про надра, за якою землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Землевласники і землекористувачі, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб.

Видобування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін навколишнього природного середовища, погоджується з місцевими радами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, самовільне водокористування це використання водних ресурсів за відсутності документів. Чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання (постанова Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2021 р. у справі № 922/3488/19).

У даній справі позивач вказує на самовільне використання водних ресурсів (видобування підземних вод) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

Як вже зазначалось у описовій частині даного рішення, Інспекцією було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем, за результатами якої складено акт перевірки від 16.03.2020 року №06-28/226. В даному акті зафіксовано, що документи які посвідчують право власності або оренди на земельні ділянки під артезіанськими свердловинами: №1, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Н. Санжарський район, Полтавська область; № 3-P2bc, яка розташована за адресою: с. Суха Маячка, Н. Санжарський район, Полтавська область; № 1, яка розташована за адресою: с. Богданівка, Н. Санжарський район, Полтавська область що перебувають на балансі та використовуються ТОВ Елеватор «Чиста Криниця» відсутні.

Також під час перевірки встановлено, що документи, які надають право користування надрами для видобування прісних підземних вод під артезіанськими свердловинами: №1, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Н.Санжарський район, Полтавська область; №3-P2bc, Маячка, Н.Санжарський район, Полтавська область; №1, яка розташована за адресою: с.Богданівка, Н. Санжарський район, Полтавська область, що перебувають на балансі та використовуються ТОВ Елеватор «Чиста Криниця», відсутні.

Слід відзначити, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №810/711/17).

Отже, виходячи з наведеного, Акт перевірки від 16.03.2020 року №06-28/226 є належним та допустимим доказом порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

З огляду на викладене та враховуючи, той факт, що відповідач не є землевласником або землекористувачем земельних ділянок щодо вищевказаних свердловин, то для видобування підземних вод (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб відповідачу потрібно було отримати спеціальний дозвіл на користування надрами для видобування прісних підземних вод, з урахуванням ст. 23 Кодексу України про надра.

Долучені до пояснень до акту перевірки від 16.03.2020 р. №06-228/226 договір оренди майнового комплексу від 02.01.2020 року, акт прийому передачі до договору оренди від 02.01.2020 року, договір оренди (земель державної власності) Тимчасовий від 03.01.2017 року не підтверджують факт того, що відповідач є землевласником чи землекористувачем земельних ділянок під артезіанськими свердловинами, оскільки предметом договору не є земельна ділянка.

Щодо договору оренди від 02.01.2020 року, договір оренди (земель державної власності) Тимчасовий від 03.01.2017 року, то предмет договору з метою підвищення ефективності сільськогосподарського використання земельних угідь Орендодавець надає, а Орендар приймає у тимчасове володіння та користування земельні ділянки на яких розташовані господарські двори та під`їзні шляхи, які знаходяться на території Сухомаячківської сільської ради за межами населених пунктів (колишня СТФ 0,85 га, склади 0,13 га та 0,11 га. тракторна бригада 4,1 га. колишня МТФ в с. Райдужне - 6.0 га, то договір був тимчасовим, а предметом оранди не була земельна ділянка.

З огляду на викладене у відповідача відсутні документи, які посвідчують право власності або оренди на земельні ділянки під артезіанськими свердловинами, у зв`язку з чим ним були порушені ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра. Доказів у спростування викладеного відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 35 Кодексу України про надра державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі та додержання операторами вимог законодавства у сфері реєстрації викидів та перенесення забруднювачів і відходів.

Відповідно до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої встановлена презумпція вини правопорушника. Тобто майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Враховуючи викладене, у даному випадку у діях відповідача наявні всі елементи правопорушення, що є підставою для покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду, а саме: - протиправна поведінка, яка полягає у самовільному надрокористуванні; - вина, що підтверджується актом перевірки, приписом, а також наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389, та причинний зв`язок, що виражений у заподіянні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача.

Судом також враховано правову позицію, викладену у п. 22 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.04.2024 cправа № 911/1549/22 стосовно того, що відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» спори у галузі охорони навколишнього природного середовища вирішуються судом, місцевими радами чи органами, які утворюються ними, відповідно до їх компетенції і в порядку, встановленому законодавством України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збитки, заподіяні відповідачем внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 58 094,44 грн підлягають стягненню в примусовому порядку.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідач не спростував вимоги та доводи позивача, та не надав суду відповідні докази, які свідчать про відшкодування ним шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі у розмірі 58 094, 44 грн.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 58 094, 44 грн. збитків є обґрунтованими, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції №00000175 від 08.04.2025 позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Зарахування судового збору у розмірі 3 028,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується довідкою (а.с. 60).

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста криниця» (39341, с. Богданівка, Полтавський р-н, Полтавська обл., Драбинівська ТГ, вул. Садова, буд., 51 Код ) збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) за відсутності дозвільного документу, а саме : спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) в сумі 58 094,44 грн на : р/р UA00166626 отримувач - ГУК у Полт. обл/тг с. Драбинівка, код отримувача (ЄДРПОУ) 38048557, банк отримувача - Казначейство України для зарахування надходжень по коду класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» - Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста криниця» (39341, с. Богданівка, Полтавський р-н, Полтавська обл., Драбинівська ТГ, вул. Садова, буд., 51 Код ) на користь Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 39, м. Полтава, 36039, код 42149108) р/р UA 0080293, банк Державна казначейська служба України, м. Київ, , фонд бюджету ЗФ) 3 028 грн судового збору.

Видати накази із набранням рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 22.07.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик