ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2081/24

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 911/2081/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Кінто" (04070, місто Київ, вулиця Петра Сагайдачного, будинок 25-Б)

що діє від імені та в інтересах:

позивача-1. Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб", 04070, місто Київ, вулиця Петра Сагайдачного, будинок 25-Б

позивача-2. Непідприємницького товариства "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний Стандарт", 04070, місто Київ, вулиця Петра Сагайдачного, будинок 25-Б

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49)

про стягнення 5754716,60 грн.

за участю представників:

від позивача-1: Кологойда О.В.

від позивача-2: Кологойда О.В.

від позивача-3: Кологойда О.В.

від відповідача: Зінченко О.В.

СУТЬ СПОРУ

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2025 по справі №911/2081/24 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Кінто", що діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" та Непідприємницького товариства "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний стандарт" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

-785242,15 грн. інфляційних втрат та 203 201,49 грн трьох процентів річних на рахунок НОМЕР_1 в AT «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658, відкритий для обліку операцій з активами Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «КІНТО-Класичний»;

- 442344,11 грн.(чотириста сорок дві тисячі триста сорок чотири гривні одинадцять копійок) інфляційних втрат та 114467,85 грн (сто чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят сім гривень вісімдесят п`ять копійок) трьох процентів річних на рахунок НОМЕР_2 в AT «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658, відкритий для обліку операцій з активами Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Достаток»;

- 3138817,25 грн (три мільйони сто тридцять вісім тисяч вісімсот сімнадцять гривень двадцять п`ять копійок) інфляційних втрат та 812249,24 грн (вісімсот дванадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень двадцять чотири копійки) трьох процентів річних на користь Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія Клаб» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25-Б, ) на рахунок НОМЕР_3 в AT «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658;

- 205274,49 грн. (двісті п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривні сорок дев`ять копійок) інфляційних втрат та 53120,02 грн(п`ятдесят три тисячі сто двадцять гривень дві копійки) трьох процентів річних на користь Непідприємницького товариства «Відкритий пенсійний фонд «Соціальний стандарт» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25-Б, ) на рахунок НОМЕР_4 AT «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658),

- на користь Приватного акціонерного товариства "Кінто" судовий збір у розмірі 69056,60 грн.

19.02.2025 на через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства "Кінто" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2081/24, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Кінто" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30500,00 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2025, враховуючи, що розгляд справи №911/2081/24 здійснювався за правилами загального позовного провадження, суд призначив судове засідання для розгляду вищезазначеної заяви на 13.03.2025.

25.02.2025 на через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства "Кінто" Кологойди О.В., в якій останній просить надати можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 13.03.2025 у справі №911/2081/24, в режимі відеоконференції за допомогою системи EASYCON.

Ухвалою суду від 25.02.2025 вищевказану заяву задоволено.

Присутній в судовому засіданні 25.02.2025 в режимі відеоконференції представник позивача заяву про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав.

Представник відповідача просив залишити заяву про відшкодування витрат на правову допомогу без задоволення, а у випадку прийняття рішення про задоволення заяви, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні 13.03.2025, судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши та дослідивши заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначалося вище, Рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2025 позов задоволено.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в частині витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які загалом складають 15500,00 грн, з яких: збір, аналіз та оцінка доказів та матеріалів по справі, аналіз судової практики Верховного Суду в подібних правовідносинах, визначення правової позиції по справі 3 год. за фіксованою ставкою 500,00 грн за годину, на загальну суму 1500,00 грн; складання та подання позовної заяви - 5000,00 грн (1 документ); складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву - 3000,00 грн (1 документ); участь в судових засіданнях 3 судодні, за фіксованою ставкою 2000,00 грн за судодень на загальну суму 6000,00 грн.

Згідно заяви представника позивача, що надійшла через систему «Електронний суд» 19.02.202 від позивача надішли докази понесених судових витрат та їх розподіл, в якому він просить стягнути з відповідача на користь позивача 30500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи №911/2081/24.

Судом встановлено, що заяви про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/2081/24 позивачем подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесення Приватним акціонерним товариством «Кінто» судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019, укладений між Приватним акціонерним товариством «Кінто» та Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо», додаткові угоди від 19.08.2022 та від 30.06.2023 до вказаного договору, розрахунок витрат на надання правової допомоги від 19.02.2025, що є актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по першій інстанції по справі № 911/2081/24 до договору про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 та додаткової угоди від 30.06.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС№8077/10 від 18.07.2019 та копію ордеру серії АІ №1371365 від 30.06.2023.

Під час розгляду справи № 911/2081/24 інтереси Приватного акціонерного товариства «Кінто» представляла адвокат Кологойда Олександра В`ячеславівна на підставі ордеру серії АІ №1371365 від 30.06.2023.

Судом встановлено, що Кологойда Олександра В`ячеславівна є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8077/10 від 18.07.2019.

29.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Кінто» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо» (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги №153-АО/2019, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати правову допомогу замовнику на підставах, в порядку і обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити її у встановленому цим договором порядку.

Згідно з п. 2.2 договору правова допомога, що надається на підставі цього договору, може мати одноразовий чи систематичний характер і складається з комплексу дій чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої замовником.

Відповідно до п. 2.3 договору види, характер, обсяг, порядок надання і строки надання правової допомоги визначаються сторонами в умовах даного Договору.

Окремі вимоги щодо предмету даного договору, що не встановлені у в. 2.1, 2.2 договору, визначаються в окремому додатку до нього (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору абонентська плата за надання правової допомоги за цим договором складає 2800 грн без ПДВ, і сплачується замовником виконавцю в строк до 5 числа місяця, наступного за звітнім. Розмір додаткової винагороди виконавця за виконання робіт (надання послуг) за окремими категоріями справ встановлюється виходячи з обсягу фактично наданих послуг. Вартість послуг за даним договором визначається згідно з розцінками на послуги, вказані у додатку, що є невід`ємною частиною цього договору та встановлюється сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 5.4 договору при належному виконанні умов цього договору, сторони підписують акт про виконання робіт (надання послуг). Указаний акт підписується сторонами щомісячно та після виконання окремих робіт (надання послуг), що випливають з цього договору, і є підставою для перерахунку винагороди виконавцю, яка є платою за виконані роботи (надані послуги).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання та діє до моменту його розірвання. Договір може бути розірваний в односторонньому порядку з попереднім письмовим повідомленням про розірвання іншої сторони не пізніше, ніж за місяць до розірвання договору, або за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.2. договору зміни та доповнення до даного договору оформлюються додатковою угодою до нього, яка підписується виключно за взаємною згодою сторін.

19.08.2022 сторонами підписано додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 153-АО/2019 від 29.07.2019, яка визначає порядок оплати правової допомоги щодо захисту прав та законних інтересів замовника, пов`язаних із захистом інтересів замовника в процедурі обов`язкового викупу акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» емітентом на підставі ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства» та договорів купівлі-продажу цінних паперів №69ДC та №103КЛ, укладеними рішенням Господарського суду Київської області від 03.03.2021 по справі № 911/3473/20.

30.06.2023 сторонами підписано додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 153-АО/2019 від 29.07.2019, яка визначає порядок оплати правової допомоги щодо захисту прав та законних інтересів замовника, пов`язаних із захистом інтересів замовника в процедурі обов`язкового викупу акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» емітентом на підставі ст. 68, 69 Закону України «Про акціонерні товариства» та договорів купівлі-продажу цінних паперів №62CK та №83НПФ, укладеними рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2021 по справі № 911/975/21 із змінами, внесеними Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 року.

Згідно з п. 2 додаткової угоди правова допомого включає: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень; збір доказів; підготовку справи до розгляду в суді; складення позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав і представництво інтересів замовника у господарських судах, в тому числі, але не виключно, Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, Великій Палаті Верховного Суду; складення та подання процесуальних та інших юридичних документів, вчинення інших, необхідних для захисту прав та представництва інтересів замовника, юридичних дій, в тому числі захист прав і представництво інтересів замовника у будь-яких інших органах державної влади, установах, підприємствах та організаціях, перед юридичними і фізичними особами, що випливають із суті правової допомоги, яка надається замовнику згідно з положеннями дійсного договору.

Пунктом 6 додаткової угоди встановлено, що правова допомога за цією додатковою угодою надається адвокатом Кологойдою О.В.

Відповідно до п. 7 додаткової угоди вартість послуг з надання правової допомоги включає: збір, аналіз та оцінку доказів та матеріалів по справі, не включаючи плату за отримання доказу 500 грн за 1 годину;усна консультація замовника, визначення правової позиції по справі 500 грн за 1 годину;складення і подання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги на ухвалу або рішення суду 5000 грн за 1 документ;складення і подання процесуальних документів: заперечень на відзив на позовну заяву, заяв та заперечень, відзивів на апеляційну або касаційну скаргу, письмових пояснень по справі, клопотань, заперечень проти відкриття апеляційного або касаційного провадження тощо 3000 грн за 1 документ;участь у судових засіданнях 2000 грн судодень;надання правової допомоги на стадії примусового виконання судового рішення 1000 грн за 1 годину.

Згідно з п. 6, який міститься на сторінці 2 додаткових угод, виконання робіт за договором та цією додатковою угодою посвідчуються розрахунками витрат на надання правової допомоги по справі, в тому числі по окремій інстанції.

Між замовником та виконавцем підписано розрахунок витрат на надання правової допомоги від 19.02.2025, що є актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по першій інстанції по справі № 911/2081/24 до договору про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 та додаткових угоди від 19.08.2022 та від 30.06.2023, відповідно до якого сторони погодили надання таких послуг: збір, аналіз та оцінка доказів та матеріалів по справі, аналіз судової практики Верховного Суду в подібних правовідносинах вартістю 1500,00 грн (витрачений час 3 години); складання та подання позовної заяви вартістю 5000,00 грн (за 1 документ); складання та подання процесуальних документів вартістю 12000,00 грн (за 4 документи), участь у судових засіданнях вартістю 12000,00 грн (за 6судодні), загальна вартість послуг складає 30500,00 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019, укладений між Приватним акціонерним товариством «Кінто» та Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо», додаткова угода від 30.06.2023 до вказаного договору, розрахунок витрат на надання правової допомоги від 19.02.2025, що є актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по першій інстанції по справі №911/2081/24 до договору про надання правової допомоги №153-АО/2019 від 29.07.2019 та додаткової угоди від 30.06.2023, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС№8077/10 від 18.07.2019 та копія ордеру серії АІ№1371365 від 30.06.2023 є належними доказами наявності витрат на правову допомогу.

Як вже зазначалося, від представник відповідача заперечував проти задоволення заяви.

Згідно з ч. 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідач вказує, що надані позивачем документи жодним чином не свідчать про те, що адвокатом дійсно надавалась правнича допомога на суму 30500,00 грн. Відповідач зазначає, що з наданого розрахунку від 18.10.2023 фактично неможливо встановити розмір витрат адвоката за кожну дію щодо надання професійної правничої допомоги, про яку він зазначає, а у наданих адвокатом документах відсутні жодні обґрунтування витраченого ним часу при наданні конкретних робіт по наданню професійної правничої допомоги.

При цьому судом враховано, що пунктом 7 додаткової угоди встановлено вартість послуг за кожний вид наданої правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Вказана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу відповідач вказує, що подання заяви про збільшення розміру позовних вимог є правом позивача та він міг заявити всю суму до стягнення у позові.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такої позиції також притримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на предмет розгляду справи та її обставини, справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, судової практики, значних затрат часу та зусиль.

Ціна позову у справі № 911/2081/24 становила 5754716,60 грн. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 30500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Справа № 911/2081/24 містить не великий обсяг документів, тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) є не співрозмірними та завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» витрати на професійну правничу допомогу, яку надано Приватному акціонерному товариству «Кінто» адвокатом Кологойдою Олександрою В`ячеславівною, в сумі 22 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Заяву Приватного акціонерного товариства "Кінто" про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/2081/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго"(08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, 49, код ЄДРПОУ 22927045) на користь Приватного акціонерного товариства "Кінто" (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, 25-Б, ) 22500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, видавши наказ.

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено 14.07.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.