ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 920/632/24(920/1436/24)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025

(Колегія суддів: Козир Т.П. - головуючий, Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.)

у справі №920/632/24(920/1436/24)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дектум-С" арбітражного керуючого Ткачука О.В.

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дектум-С"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.03.2025 у справі №920/632/24(920/1436/24) заяву позивача про встановлення позивача у справі від 06.03.2025 (вх. № 1113) задоволено. Визначено, що позивачем у справі є ТОВ "Дектум-С", а розпорядник майна арбітражний керуючий Ткачук О.В. у справі діє як його законний представник на підставі закону та ухвали господарського суду Сумської області від 24.06.2024 у справі № 920/632/24. Заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Ткачука О.В. про зміну предмету позову позивача від 06.03.2025 (вх. № 1126) прийнято до розгляду. Відкладено підготовче засідання на 19.03.2025 о 12:20 та зобов`язано відповідача ТОВ "Лівайн Торг" надати суду відзив на заяву про зміну предмету позову.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лівайн Торг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 10.03.2025.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

3. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №920/632/24 (920/1436/24) та передати справу на новий розгляд за встановленою підсудністю до Північного апеляційного господарського суду.

4. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

4.1. на момент подання цієї скарги відсутній висновок Верховного суду щодо питання застосування п. 26 ч. 1 ст. 255 ГПК України, а саме: щодо питання трактування виразу "заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво)", на предмет того:

1) чи є вираз "процесуальне правонаступництво" конкретизацією виразу "заміна сторони у справі", тобто оскарження ухвали про заміну сторони можливе тільки у випадку, коли йде мова про процесуальне правонаступництво;

2) чи є вираз "процесуальне правонаступництво" одним із окреслених варіантів "заміни сторони", тобто оскарження ухвали про заміну сторони можливе у всіх випадках заміни сторони, у тому числі і у випадку процесуального правонаступництва.

4.2. Скаржник вважає, що апеляційний суд при постановлені оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження порушив норми процесуального права, а саме п.26 ч. 1 ст. 255 ГПК України, за якою позбавив законного права на оскарження ухвали, що відповідно до норм ГПК України підлягає окремому оскарженню від рішення суду першої інстанції.

Відзиви

5. Від ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "ДЕКТУМ-С" надійшли відзиви на касаційну скаргу у яких заявлено прохання залишити без змін ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі № 920/632/24(920/1436/24) про відмову у відкритті апеляційного провадження, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» без задоволення.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

6. Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

7. Суд апеляційної інстанції встановив наступні фактичні обставини справи:

Господарський суд Сумської області своєю ухвалою від 10.03.2025 у справі №920/632/24(920/1436/24) заяву позивача про встановлення позивача у справі від 06.03.2025 (вх. № 1113) - задовольнив.

Визначив, що позивачем у справі є ТОВ "Дектум-С", а розпорядник майна арбітражний керуючий Ткачук О.В. у справі діє як його законний представник на підставі закону та ухвали господарського суду Сумської області від 24.06.2024 року у справі № 920/632/24.

Заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Ткачука О.В. про зміну предмету позову позивача від 06.03.2025 (вх. № 1126) - прийняв до розгляду.

Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що судом першої інстанції здійснювалась заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

8. З зазначених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про визначення позивача у справі та прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

9. Згідно пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

10. Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

11. Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

12. Отже, процесуальний закон повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

13. Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

14. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

15. Згідно частини другої статті 254 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

16. У частині першій статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

17. Частиною третьою статті 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

18. Пунктом 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

19. При цьому, порядок процесуального правонаступництва врегульований статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

20. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

21. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

22. Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

23. Однак, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що судом першої інстанції здійснювалась заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

24. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 17.06.2025 у справі № 920/632/24(920/1377/24), відповідно до яких, ухвала суду першої інстанції про залучення третьої особи, зобов`язання позивача направити третій особі копію позову, встановлення строку третій особі для надання пояснень, визначення позивача у справі та прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, про відкладення підготовчого засідання та проведення судового засідання в режимі відеоконференції не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

25. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, яким спір має бути вирішений по суті.

26. З урахуванням того, що наявні обставини у справі свідчать про те, що судом першої інстанції не здійснювалась заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 10.03.2025.

27. Вказане свідчить про те, що при постановленні ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №920/632/24(920/1436/24) було правильно застосовано положення п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

29. З урахуванням тих обставин, що при постановленні ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №920/632/24(920/1436/24) було правильно застосовано положення п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" та про залишення без змін оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №920/632/24(920/1436/24) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий C.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік