ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Справа №927/858/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Помаз А.П.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 (повний текст складено 06.05.2025)

у справі №927/858/24 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Комунального підприємства "Корюківкаводоканал" Корюківської міської ради

до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго"

про стягнення 2 552 807,99 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство "Корюківкаводоканал" Корюківської міської ради (далі - КП "Корюківкаводоканал") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (далі - АТ "Облтеплокомуненерго") заборгованості у розмірі 2 552 807,99 грн за поставлену теплову енергію в період з березня до квітня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, в частині розрахунку за теплову енергію за договором купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22, що припинив свою дію станом на 01.10.2023, шляхом його розірвання за ініціативою КП "Корюківкаводоканал".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 позов задоволено.

Стягнуто з АТ "Облтеплокомуненерго" на користь КП "Корюківкаводоканал" заборгованість у розмірі 2 552 807,99 грн, судовий збір в сумі 38 292,18 грн та 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції, враховуючи вимоги пункту 6.5 спірного договору, виходячи з принципу "вірогідності доказів" у сукупності з застосуванням підвищеного стандарту доказування, дійшов висновку, що час сплати відповідачем вартості поставленої теплової енергії у розмірі 2 552 807,99 грн настав, оскільки матеріалами справи підтверджено здійснення оплати за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії від власних кінцевих споживачів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позов підлягає задоволенню, місцевий господарський суд дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката в сумі 20 000,00 грн, відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), покладаються на відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, АТ "Облтеплокомуненерго" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги АТ "Облтеплокомуненерго" посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним через неповноту з`ясування обставин, які мають значення, недоведеність обставин справи, що мають значення, які місцевий господарський суд визнав встановленими, допущення невідповідності висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом в оспорюваному рішенні не встановлено в чому полягає порушення прав позивача.

Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції не встановлено, а відповідачем не доведено факт настання строку щодо проведення остаточного розрахунку за теплову енергію, отриману останнім за договором від 12.12.2022 №1242/12.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 апеляційну скаргу АТ "Облтеплокомуненерго" у справі №927/858/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

11.06.2025, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Облтеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.07.2025. Витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/858/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 03.07.2025.

27.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/858/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 задоволено заяву представника КП "Корюківкаводоканал" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

02.07.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так, у відзиві позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та справедливим, а з викладеним в апеляційній скарзі не погоджується повністю.

Також, на переконання позивача, апелянт безпідставно зазначає, що позивачем не доведено, що строк на оплату настав. Суд першої інстанції з посиланням на докази вірно встановив ці обставини справи.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

03.07.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відповідь на відзив позивача на апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Слід зазначити, що нормами ГПК України не передбачено подання такої процесуальної заяви, однак, колегія суддів враховує те, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

10.07.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подані заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких останній надає письмові пояснення по суті спору.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 16.07.2025 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Проте у матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи без його участі та без участі його представника.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.12.2022 між КП "Корюківкаводоканал" (теплогенеруюча організація) та АТ "Облтеплокомуненерго" (споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1242/22, за умовами якого теплогенеруюча організація зобов`язалась продати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язався її прийняти та оплатити за чинними тарифами теплогенеруючої організації на виробництво теплової енергії, які встановлені відповідними чинними рішеннями органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Орієнтовний обсяг теплової енергії, який є предметом договору, складає 5326,62 Гкал (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору теплова енергія приймається споживачем для постачання теплової енергії та надання послуг з постачання теплової енергії власним кінцевим споживачам, які розташовані та підключені до теплових мереж зон теплопостачання котельні споживача, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, вул. Шевченка, 99А.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 продаж теплової енергії теплогенеруючою організацією здійснюється в опалювальний період (починаючи з дати підписання сторонами цього договору, на підставі письмових звернень споживача про початок та закінчення подачі теплової енергії за цим договором). Продаж теплової енергії теплогенеруючою організацією споживачу здійснюється після письмового звернення споживача та фіксується актом приймання-передачі теплової енергії (додаток 1), який підписується уповноваженими представниками сторін.

Продаж теплової енергії здійснюється на умовах та в порядку, передбаченими договором, у місці передачі теплової енергії, яке визначене в акті розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін та визначення місця передачі теплової енергії (додаток №2 до договору), який є невід`ємною частиною договору (пункт 2.4 договору).

За умовами пунктів 3.1.1, 3.1.2 договору споживач зобов`язаний протягом дії цього договору приймати від теплогенеруючої організації теплову енергію та використовувати її для постачання та надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) власним кінцевим споживачам, згідно з обсягом навантаження 2,69 Гкал/год. Здійснювати розрахунки з теплогенеруючою організацією в порядку і в строки, передбачені цим договором, відповідно до обсягів фактично проданої теплової енергії, які встановлюються на підставі показів вузла обліку теплової енергії, встановленого в блочно-модульній котельні теплогенеруючої організації за адресою: м. Корюківка, вул. Шевченка, 99.

Пунктом 4.2.3 договору встановлено, що теплогенеруюча організація має право своєчасно отримувати плату за продану споживачу теплову енергію.

Згідно з пунктом 5.1 договору облік спожитої теплової енергії, за умовами цього договору, здійснюється за даними вузла обліку теплової енергії, що встановлений в блочно-модульній котельні теплогенеруючої організації по вул. Шевченка, 99 у м. Корюківка. Дані з вузла обліку теплової енергії знімаються представниками сторін з обов`язковим підписанням відомостей щодобових показів вузлів обліку теплової енергії в визначеному цим договором порядку. На підставі відомостей теплогенеруюча організація до 10 числа місяця наступного за розрахунковим складає та надає споживачу для підписання акт приймання-передачі теплової енергії, який має бути підписаний уповноваженими представниками сторін. В акті відображаються наступні дані: розрахунковий період, кількість проданої теплової енергії, вартість проданої теплової енергії за діючими тарифами, загальна кількість та вартість проданої теплової енергії, що підлягає сплаті.

Акт приймання-передачі теплової енергії надається теплогенеруючою організацією з урахуванням установлених сторонами та підтверджених спільно порушень умов подачі теплової енергії. Протягом п`яти робочих днів з дати отримання від теплогенеруючої організації акта приймання-передачі теплової енергії споживач зобов`язаний підписати, скріпити печаткою та повернути теплогенеруючій організації один примірник акту приймання-передачі теплової енергії.

У разі, якщо споживач не згоден з наданим теплогенеруючою організацією актом приймання-передачі теплової енергії, споживач направляє теплогенеруючій організації письмово аргументовані заперечення в триденний строк з дати отримання цього акта (нарочно, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення чи іншим шляхом, що забезпечує документальне підтвердження отримання акта).

Відповідно до пункту 6.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Орієнтовна ціна договору дорівнює вартості теплової енергії, що буде продана за цим договором та складає 12 936 389,13 грн, в т.ч. ПДВ - 2 156 064,86 грн. Ціна за 1 Гкал теплової енергії визначається за чинними тарифами теплогенеруючої організації на виробництво теплової енергії, які встановлені відповідними рішеннями органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Вартість проданої теплової енергії теплогенеруючої організації споживачу визначається на підставі актів приймання-передачі теплової енергії (пункт 6.3 договору).

За змістом пункту 6.4 договору оплата за фактично спожиту теплову енергію здійснюється споживачем теплогенеруючій організації шляхом перерахування вартості поставленої теплової енергії в безготівковому порядку або іншим, незабороненим діючим законодавством чином, за умови погодження з теплогенеруючою організацією, на підставі підписаних теплогенеруючою організацією і споживачем актів приймання-передачі теплової енергії та виставлених теплогенеруючою організацією рахунків.

Пунктом 6.5 договору встановлено, що оплата вартості поставленої теплової енергії, яка є предметом цього договору і зазначається в акті приймання-передачі теплової енергії, здійснюється споживачем щомісячно до останнього числа місяця, що слідує за розрахунковим, виключно в частині, що пропорційна відсотку оплат теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії, що здійснені власними кінцевими споживачами споживача. В разі нестовідсоткової оплати теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії кінцевими споживачами споживача, останній сплачує решту вартості поставленої теплової енергії, що зазначена в акті приймання-передачі теплової енергії, після надходження повної оплати за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії від власних кінцевих споживачів.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 01.10.2023 (включно). У разі відсутності заяви однієї із сторін про розірвання договору протягом останнього місяця строку його дії, він вважається продовженим на наступний рік (від дати закінчення попереднього строку дії) на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Дане правило застосовується неодноразово (пункт 10.1 договору).

Відповідно до пунктів 10.2, 10.3 договору, остатній припиняє свою дію, зокрема, за ініціативою споживача або теплогенеруючої організації за умови надання відповідного письмового попередження не менш як за місяць до дати планового припинення. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язків повної сплати поставленої теплової енергії.

На виконання умов договору позивач продав, а відповідач прийняв теплову енергію:

- у грудні 2022 року - 344,664 Гкал на суму 837 062,02 грн за актом прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2022;

- у січні 2023 року - 815,007 Гкал на суму 1 979 352,08 грн за актом прийому-передачі теплової енергії від 31.01.2023;

- у лютому 2023 року - 619,231 Гкал на суму 1 503 884,22 грн за актом прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2023;

- у березні 2023 року - 857,741 Гкал на суму 2 083 137,24 грн за актом прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2023;

- у квітні 2023 року - 315,316 Гкал на суму 765 786,53 грн за актом прийому-передачі теплової енергії від 26.04.2023.

Всього за вищезазначеними актами прийому-передачі теплової енергії, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, передано теплової енергії на загальну суму 7 169 222,09 грн.

Заперечення щодо обсягу та вартості поставленої теплової енергії в указаному періоді від відповідача не надходили.

Позивачем виставлено до сплати відповідачу наступні рахунки: від 31.12.2022 №8 на суму 837 062,02 грн; від 31.01.2023 №6 на суму 1 979 352,08 грн; від 28.02.2023 №2 на суму 1 503 884,22 грн; від 31.03.2023 №1 на суму 2 083 137,24 грн; від 26.04.2023 №1 на суму 765 786,53 грн.

У свою чергу, відповідач здійснив оплату поставленої теплової енергії за платіжними інструкціями: від 29.12.2022 №3591 на суму 767 447,71 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за грудень 2022 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №8 від 29.12.2022"; від 24.01.2023 №9969 на суму 69 614,31 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за грудень 2022 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №8 від 29.12.2022"; від 26.01.2023 №164 на суму 800 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за січень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022"; від 21.02.2023 №10319 на суму 1 179 352,08 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за січень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по акту б/н від 31.01.2023"; від 18.04.2023 №11213 на суму 1 000 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за лютий 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по акту б/н від 28.02.2023"; від 25.04.2023 №026 на суму 400 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за лютий 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №2 від 28.02.2023"; від 12.05.2023 №12/05/20231003 на суму 400 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за березень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №3 від 31.03.2023".

Також, матеріали справи містять акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2023, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, за яким заборгованість відповідача станом на 31.10.2023 за договором від 12.12.2022 №1242/22 становить 2 552 807,99 грн.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 до 30.06.2023, за яким заборгованість відповідача станом на 30.06.2023 становить 2 552 807,99 грн.

Наявний в матеріалах справи акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 до 30.07.2024 на суму 2 552 807,99 грн підписаний тільки позивачем, який, за доводами останнього, отриманий відповідачем 05.08.2024. Проте другий примірник не підписано та не повернуто.

Як стверджує позивач, 30.07.2024 ним направлено на адресу відповідача запит від 30.07.2024 №30/07 з проханням надати інформацію про причини непогашення боргу, надання копій документів щодо оплати поставленої теплової енергії кінцевими споживачами та розміру заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.12.2022 №1242/22, а також додатково лист від 07.08.2024 №7/08 про надання інформації, зазначеної у адвокатському запиті.

В подальшому, 22.08.2022 відповідачу направлено письмову вимогу про сплату заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 2 552 807,99 грн у семиденний строк від дня її пред`явлення.

04.09.2024 позивачем направлено відповідачу заяву про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22 та про наявність заборгованості у розмірі 2 552 807,99 грн з вимогою сплатити її.

Матеріали справи містять також повідомлення від 22.09.2023 №260 про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22, адресоване відповідачу. Докази направлення повідомлення відповідачу у матеріалах справи відсутні.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем заявлено до стягнення 2 552 807,99 грн заборгованості за поставлену теплову енергію в період з березня до квітня 2023 року за договором купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (частина 1 статті 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 268 ЦК України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 1 Закону України "Про теплопостачання" наведені наступні дефініції: теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплогенеруюча організація - це суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію; теплопостачальна організація - це суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Пунктами 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу, згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади в сфері теплопостачання (пункт 4 Правил користування теплової енергією).

Згідно з пунктом 23 Правил користування тепловою енергію, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку за діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 ЦК України).

За приписами частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначалось вище, на виконання договору купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22, позивачем продано відповідачу за період з грудня 2022 року до 26.04.2023 теплову енергію на загальну суму 7 169 222,09 грн, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії: від 31.12.2022 (у грудні 2022 року - 344,664 Гкал на суму 837 062,02 грн); від 31.01.2023 (у січні 2023 року - 815,007 Гкал на суму 1 979 352,08 грн); від 28.02.2023 (у лютому 2023 року - 619,231 Гкал на суму 1 503 884,22 грн); від 31.03.2023 (у березні 2023 року - 857,741 Гкал на суму 2 083 137,24 грн); від 26.04.2023 (у квітні 2023 року - 315,316 Гкал на суму 765 786,53 грн).

Заперечення щодо обсягу та вартості поставленої теплової енергії в указаному періоді від відповідача не надходили.

Відповідачем здійснено оплату поставленої теплової енергії за платіжними інструкціями: від 29.12.2022 №3591 на суму 767 447,71 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за грудень 2022 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №8 від 29.12.2022"; від 24.01.2023 №9969 на суму 69 614,31 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за грудень 2022 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №8 від 29.12.2022"; від 26.01.2023 №164 на суму 800 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за січень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022"; від 21.02.2023 №10319 на суму 1 179 352,08 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за січень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по акту б/н від 31.01.2023"; від 18.04.2023 №11213 на суму 1 000 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за лютий 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по акту б/н від 28.02.2023"; від 25.04.2023 №026 на суму 400 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за лютий 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №2 від 28.02.2023"; від 12.05.2023 №12/05/20231003 на суму 400 000,00 грн з призначенням платежу "за теплову енергію за березень 2023 року по дог. №1242/22 від 12.12.2022 по рах. №3 від 31.03.2023".

Матеріали справи містять підписані сторонами та скріплені їх печатками акти звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 до 30.06.2023. Станом на 30.06.2023 та на 31.10.2023 за договором від 12.12.2022 №1242/22 заборгованість відповідача становить 2 552 807,99 грн.

Наведені обставини відповідачем не заперечуються.

Разом із тим, в пункті 6.5 договору погодили, що оплата вартості поставленої теплової енергії, яка є предметом цього договору і зазначається в акті приймання-передачі теплової енергії, здійснюється споживачем щомісячно до останнього числа місяця, що слідує за розрахунковим, виключно в частині, що пропорційна відсотку оплат теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії, що здійснені власними кінцевими споживачами споживача. В разі нестовідсоткової оплати теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії кінцевими споживачами споживача, останній сплачує решту вартості поставленої теплової енергії, що зазначена в акті приймання-передачі теплової енергії, після надходження повної оплати за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії від власних кінцевих споживачів. На вказане положення договору посилається відповідач у справі.

З матеріалів справи вбачається, що КП "Корюківкаводоканал" вже звертався до суду з позовом до АТ "Облтеплокомуненерго" про стягнення 3 147 953,47 грн, з яких: 2 552 807,99 грн - основний борг за поставлену теплову енергію в період з лютого до квітня 2023 року за договором купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22; 36 911,82 грн - три проценти річних за період з 01.04.2023 до 31.10.2023; 558 233,66 грн - пеня за аналогічний період, нарахована на підставі пункту 7.2.1 договору (справа Господарського суду Чернігівської області №927/1525/23).

Позовні вимоги у справі №927/1525/23 обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати придбаної теплової енергії в лютому - квітні 2023 року.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1525/23, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову, оскільки позов у частині вимоги про стягнення основного боргу був передчасним, позивач не довів на підставі належних та допустимих доказів факт настання строку щодо проведення остаточного розрахунку за теплову енергію, отриману відповідачем за договором від 12.12.2022 №1242/12. Як встановлено судом, виходячи з умов пункту 6.5. договору, оплата вартості поставленої теплової енергії, що є предметом цього договору і зазначається в акті приймання-передачі теплової енергії, здійснюється споживачем щомісячно до останнього числа місяця, що слідує за розрахунковим, виключно в частині, що пропорційна відсотку оплати теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії, що здійснені власними кінцевими споживачами споживача. В разі нестовідсоткової оплати теплової енергії та послуг з постачання теплової енергії кінцевими споживачами споживача, останній сплачує решту вартості поставленої теплової енергії, що зазначена в акті приймання-передачі теплової енергії, після надходження повної оплати за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії від власних кінцевих споживачів. Наведене відтермінує кінцевий розрахунок за поставлену позивачем теплову енергію в спірному періоді.

За висновком суду з наданої до матеріалів справи довідки неможливо достовірно встановити обсяг проведених розрахунків кінцевими споживачами АТ "Облтеплокомуненерго" (не вбачається за можливе встановити призначення платежів визначених платниками) та порядок розподілу АТ "Облтеплокомуненерго" отриманих коштів саме за теплову енергію, поставлену за договором №1242/12, їх подальше перерахування в рахунок погашення заборгованості перед КП "Корюківкаводоканал" у спірному періоді. Позов у частині вимоги про стягнення основного боргу є передчасним, оскільки позивачем не доведений на підставі належних та допустимих доказів факт настання строку щодо проведення остаточного розрахунку за теплову енергію, отриману відповідачем за договором від 12.12.2022 №1242/12.

За приписами частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Таким чином, преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (постанова Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №756/2484/19).

Преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №917/1345/14, від 20.04.2022 у справі №910/2615/18).

Таким чином, у справі №927/1525/23, судом встановлено, що умови пункту 6.5 договору відтерміновують кінцевий розрахунок за поставлену позивачем теплову енергію в спірному періоді.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із передчасності вимог про стягнення основного боргу, оскільки позивачем не доведений на підставі належних та допустимих доказів факт настання строку щодо проведення остаточного розрахунку за теплову енергію, отриману відповідачем за договором від 12.12.2022 №1242/12.

Враховуючи те, що у справі №927/1525/23 встановлено відтермінування кінцевого розрахунку за поставлену позивачем теплову енергію в спірному періоді, та відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з передчасністю його заявлення, суд дійшов висновку, що вказані обставини не позбавляють позивача права на звернення до суду з цим позовом та розгляду справи по суті позовних вимог.

Також суд зазначив, що повідомлення від 22.09.2023 №260 про розірвання договору купівлі-продажу від 12.12.2022, починаючи з 01.10.2023, за ініціативою позивача та досудова вимога від 04.09.2024 №04/09 не змінюють порядок розрахунків, погоджений сторонами в пункті 6.5 договору, та не можуть бути належними та допустимими доказами факту настання строку щодо проведення остаточного розрахунку за теплову енергію, отриману відповідачем за договором від 12.12.2022 №1242/12.

У цій справі ухвалою від 04.03.2025 витребувано у АТ "Облтеплокомуненерго" копії бухгалтерських відомостей за особовими рахунками споживачів м. Корюківка, яким відповідач продавав теплову енергію за період з 01.12.2022 до 01.03.2025, з метою встановлення заборгованості за поставлену теплову енергію з березня 2023 року до квітня 2023 року включно.

Відповідачем, на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2025, надано суду: роздруківку оборотної відомості по споживачам (інші споживачі) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 31.12.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99); роздруківку інформації про стан рахунків (інші споживачі) за договорами станом на березень 2025 року; роздруківку оборотної відомості по споживачам (бюджетним установам) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 30.06.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99); інформацію за кожним особовим рахунком кінцевих споживачів (населення) АТ "ОТКЕ" зони теплопостачання м. Корюківка (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99) за період з 01.12.2022 до 01.03.2025.

Також відповідачем надано: роздруківку оборотної відомості за споживачами (інші споживачі) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 31.12.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99); роздруківку інформації про стан рахунків (інші споживачі) по договорам станом на березень 2025 року; роздруківку оборотної відомості по споживачам (бюджетним установам) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 30.06.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99); роздруківку інформації про стан рахунків (бюджетні установи) з 01.12.2022 до 28.02.2025; інформацію по кожному особовому рахунку кінцевих споживачів (населення) АТ "ОТКЕ" зони теплопостачання м. Корюківка (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка,99) за період з 01.12.2022 до 01.03.2025.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стандарт "вірогідності доказів" не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 ГПК України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №908/2846/19, від 27.05.2021 у справі №910/702/17, від 17.11.2021 у справі №910/2605/20.

Таким чином, місцевим господарським судом враховано, що відповідно до наданої суду інформації по особовим рахункам відповідач надав житлово-комунальні послуги по опаленню іншим споживачам (бюджетним установам) м. Корюківки у грудні 2022 року на суму 2 042 551,11 грн та отримав за цей місяць коштів на суму 2 042 561,11 грн; за січень 2023 року надав послуг на суму 2 043 976,88 грн; за лютий 2023 року на суму 2 281 317,07 грн, отримав кошти на суму 2 031 722,19 грн, за березень 2023 року на суму 1 810 624,88 грн, отримав кошти у сумі 2 359 431,94 грн, за квітень 2023 року на суму 442 404,58 грн, отримав кошти в сумі 1 814 432,29 грн, за травень 2023 року отримав кошти в сумі 372 745,08 грн, за червень 2023 року отримав кошти в сумі 46 842,67 грн.

Всього за період з грудня 2022 по травень 2023 відповідач отримав від бюджетних установ за надані послуги кошти в сумі 8 620 891,61 грн.

Відповідно до оборотної відомості по споживачам (інші споживачі) м. Корюківки нараховано/сплачено: за січень 2023 року - 368 155,82 грн/285 291,57 грн; за лютий 2023 року - 332 516,48 грн/335 907,72 грн; за березень 2023 року - 175 469,87 грн/388 655,47 грн, за квітень 2023 року - 25 731,62 грн/158 811,66 грн, сплачено за травень 2023 року - 25 180,50 грн, за червень 2023 року - 46 838,35 грн, за липень 2023 року - 8 483,76 грн, за серпень 2023 року - 2 427,35 грн, за вересень 2023 року - 4 000,00 грн, за жовтень 2023 року - 2 334,05 грн, за грудень 2023 року - 3 052,19 грн.

Всього сплачено за надані послуги іншими споживачами 1 257 555,27 грн.

Сторонами не заперечується, що згідно з договором відповідачем куплено теплової енергії на суму 7 169 222,09 грн, а сплачено на суму 4 616 414,10 грн, у зв`язку із чим борг становить 2 552 807,99 грн.

Зазначені обставини також підтверджуються підписаним сторонами та скріпленим печатками актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2023, за яким заборгованість відповідача станом на 31.10.2023 за договором від 12.12.2022 №1242/22 становить 2 552 807,99 грн.

З огляду на вище наведене, враховуючи вимоги пункту 6.5 договору, виходячи з принципу "вірогідності доказів" у сукупності з застосуванням підвищеного стандарту доказування, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що час сплати відповідачем вартості поставленої теплової енергії у розмірі 2 552 807,99 грн настав, оскільки матеріалами справи підтверджено здійснення оплати за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії від власних кінцевих споживачів.

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Як вбачається з матеріалів справи, усі кінцеві споживачі розрахувалися із відповідачем, що підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи: роздруківкою оборотної відомості по споживачам (інші споживачі) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 31.12.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка, 99); роздруківкою інформації про стан розрахунків (інші споживачі) по договорам станом на березень 2025 року; роздруківкою оборотної відомості по споживачам (бюджетним установам) м. Корюківка за період з 01.12.2022 до 30.06.2023 (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка, 99); роздруківкою інформації про стан розрахунків (бюджетні установи) з 01.12.2022 до 28.02.2025: інформацією по кожному особовому рахунку кінцевих споживачів (населення) АТ "ОТКЕ" зони теплопостачання м. Корюківка (теплоджерело: котельня по вул. Шевченка, 99) за період з 01.12.2022 до 01.03.2025.

Оскільки кінцеві споживачі розрахувалися за поставлену у спірному розрахунковому періоді теплову енергію з відповідачем, судова колегія погоджується з місцевим господарським судом, що посилання відповідача на пункт 6.5 договору купівлі-продажу теплової енергії від 12.12.2022 №1242/22 є безпідставним та правомірно не прийняті судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про задоволення позову.

Також слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката в сумі 20 000,00 грн, відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України покладаються на відповідача. В цій частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується і, відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, не переглядається судом апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ "Облтеплокомуненерго" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на АТ "Облтеплокомуненерго".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.04.2025 у справі №927/858/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго".

4. Матеріали справи №927/858/24 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 24.07.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран