УХВАЛА

м. Київ

16.07.2025Справа № 910/4202/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 140 588,24 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача (скаржника): не з`явився

Від відповідача (боржника): не з`явився

Від ВДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 180/02 від 20.01.2006 у розмірі 140 588,24 грн, з яких: 13 806,01 грн трьох відсотків річних, 126 782,23 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" 3% річних у розмірі 13 грн 01 коп., втрат від інфляції у розмірі 120 486 грн 81 коп. та 2 563 грн 81 коп. витрат на сплату судового збору.

18.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд поновити процесуальний строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПУ України та вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 254,23 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/4202/23 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6 877 грн 59 коп., у задоволенні заяви у решті суми витрат на правову допомогу відмовлено.

06.09.2023 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

19.09.2023 на виконання додаткового рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

26.06.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" подано скаргу на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23, в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 по справі № 910/4202/23, які полягають у винесенні постанови Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.06.2025 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 по справі № 910/4202/23 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

- скасувати постанову Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.06.2025 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 по справі № 910/4202/23 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2025 прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» від 26.06.2025 на дії державного виконавця; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» строк для подання скарги від 26.06.2025 на дії державного виконавця; розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» від 26.06.2025 на дії державного виконавця призначено на 16.07.2025.

Представники сторін участь своїх представників у засідання суду 16.07.2025 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Боржник та ВДВС про дату, час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання представників не направили, тому скарга розглядається і вирішується судом за відсутності їх повноважних представників.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23, суд дійшов висновку про наступне.

В обґрунтування даної скарги скаржник зазначає про порушення Дніпровським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 приписів пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, скаржник зазначає, що ТОВ «Юридична компанія «САГРУЛ», ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та тими даними/відомостями про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), котрі останнім розміщенні в даній системі на підтвердження їх вжиття та/або застосування, зазначає про виявлення перебування боржника у трудових відносин та свідоме логічне допущення отримання доходу від ТОВ «ОСНОВА» (), а також наявність станом на 10 червня 2025 року рахунків, відкритих боржником у АТ «ТАСКОМБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «СЕНС БАНК».

Таким чином, скаржник зазначає, що перевірка майнового стану боржника проводилася вибірково та неналежно, та востаннє датується листопадом 2023 року.

Крім того, скаржник зазначає про порушення Дніпровським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) порядку та періодичності здійснення заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 указаної статті містить перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, та відповідно якими може скористатися для виконання рішення.

Як було вказано вище, скаржник стверджує, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених обов`язків по виконанню наказу, що призвело до того, що рішення суду у даній справі залишається не виконаним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Поряд із цим, відповідно до аналізу положень Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, норми даної Інструкції доповнюють та/або розширюють умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Такі правові висновки викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі №910/25970/14, від 02.12.2020 року у справі №911/4670/13.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану боржника із метою належного виконання рішення суду із врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання (постанова КГС ВС від 23.08.2018 у справі №911/167/17).

Водночас, перевірки майнового стану боржника мають вчинятися виконавцем систематично, у терміни чітко вказані в законі (ст. 48), а не одноразово (постанова КГС ВС від 05.11.2024 у справі №910/10211/21).

Статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

Скаржник наголошує на тому, що Дніпровським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 порушено приписи пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2);

- у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника; пункт 5).

При цьому висновок щодо «безрезультатності» та/або «неможливості» розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату

Отже, державний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу лише у разі, якщо ним у встановленому порядку вжито всіх передбачених законом заходів щодо з`ясування майнового стану боржника та розшуку майна боржника, проте як було встановлено вище, державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не було вжито всіх передбачених законом заходів.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №910/25970/14.

Натомість, всіх належних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) не було здійснено.

Також, ТОВ «Юридична компанія «САГРУЛ» зазначає, що відповідно до відкритих джерел/баз даних, скаржником встановлено, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є учасником та/або засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «БОЛІВАР РЕСУРС» (08205, Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Гагаріна, будинок 40, офіс 58; ).

Наявність у власності боржника корпоративних прав передбачає та зумовлює участь у діяльності іншої юридичної особи, що передбачає можливість отримання доходу у вигляді розподілу відповідного прибутку від діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «БОЛІВАР РЕСУРС» ().

Натомість, відсутні будь-які докази вжиття будь-яких/жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 на виконання та дотримання положень статті 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відтак, суд зазначає, що відсутність вжиття будь-яких/жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 щодо наявного у боржника майна, не свідчить про відсутність такого майна у боржника.

Частина 3 статті 13 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Натомість, як підтверджує витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23, платіжні вимоги на списання коштів Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) взагалі не виставлялись.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо, законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Натомість, у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23, жодних належних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій спрямованих на перевірку та виявлення інших цінностей, які не підпадають під відповідну заборону, - не вчинено, про що свідчить відсутність відомостей документів спрямованих на розшук та встановлення майна боржника.

За результатами аналізу норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, суд дійшов висновку, що державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_3 повинен був здійснити такі виконавчі заходи щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва на предмет перевірки та встановлення джерел доходів боржника як: (1) здійснити періодичну перевірку та виявлення рахунків боржника (2) накласти арешт на грошові кошти на рахунках боржника (3) із метою отримання та встановлення інформації про майновий стан боржника, витребувати від обслуговуючого банку боржника відомостей про рух коштів по рахунку на період із моменту відкриття виконавчого провадження (4) надати запит до банків у яких відкриті рахунки боржника про наявність та ліміт каси боржника (5) у разі виявлення каси накласти арешт на грошові кошти, які знаходять у касі боржника (6) здійснити аналіз Автоматизованої системи виконавчих проваджень із метою виявлення чи не є боржник стягувачем по виконавчих провадженнях (7) у разі виявлення, що боржник є стягувачем по виконавчих провадженнях подати вимогу про перерахування коштів в рахунок виконання даних виконавчих провадженнях (8) направити запити до відповідних органів щодо наявності у власності боржника належного йому рухомого та нерухомого майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, які містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства Юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (9) витребувати від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування культур, їх опису та арешту (10) витребувати від ДП «Держреєстри України» відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, належному боржнику на праві власності, та при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання (11) витребувати від ДП «Аграрні Реєстри» Міністерство аграрної політики та продовольства України (є адміністратором-держателем відповідного реєстром) відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних Реєстру даних про видані боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками, та у позитивному випадку вчинити відповідні та належні виконавчі дії (12) витребувати від Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо вжиття протягом 2018-2023 років боржником та/або іншими уповноваженими особами Боржника дій по відчуженню/продажу належних боржнику транспортних засобів: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів (13) направити запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання боржником протягом відповідних років довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування/розпорядження належним боржнику майном (14) витребувати від Фонду Державного майна України відомостей про те, чи брав участь боржник участь в приватизації майна (15) направити запити до податкових органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника протягом відповідних років серед платників земельного податку та/або інших зборів, які справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України (15) направити запити до податкового органу з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника протягом відповідних років (16) витребувати від податкових та/або інших компетентних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави (17) із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника ведення книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО) (18) із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами (19) із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість (20) направити запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно (21) направити запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії (22) направити запити про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних (23) направити запити до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» про наявність та/або відсутність боржника серед власників об`єктів промислової власності (24) направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії (25) направити запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії (26) направити керівнику боржнику вимоги про з`явлення до органу державної виконавчої служби та надання документів, які підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу (27) вжити заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи Інформацію про виконавче провадження НОМЕР_3, суд дійшов висновку, що проведені виконавчі дії щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 не підтверджують відсутності у боржника майна та активів, необхідних для задоволення вимог даного виконавчого документу.

Таким чином, бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23 має наслідком фактичне невиконання в примусовому порядку грошового зобов`язання згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №619/562/18 судом зазначено про те, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права 2) обов`язковості виконання рішень 3) законності 4) диспозитивності 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності 6) гласності та відкритості виконавчого провадження 7) розумності строків виконавчого провадження 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону).

З огляду на те, що примусове виконання рішень в Україні покладається в тому числі на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23, діяв з порушенням норм вказаного Закону, допустивши при цьому бездіяльність, котра призвела до фактично невиконаного наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23, що підлягає обов`язковому виконанню відповідно до норм ст. 326 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи фактичне невиконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/4202/23 протягом значного періоду часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 230, 233-235, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "САГРУЛ" на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23, які полягають у винесені постанови Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 червня 2025 року про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Скасувати постанову Дніпровського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 червня 2025 року про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2023 року по справі №910/4202/23 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 21.07.2025

Суддя І.О. Андреїшина