ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 липня 2025 рокуСправа № 921/259/25
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.
розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелдім" б/н (вх. №5081) від 11.07.2025 про забезпечення позову у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелдім"
до відповідача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
про стягнення заборгованості у розмірі 1 545 546,75 грн
без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелдім" звернулося до Господарського суду Тернопільської області до відповідача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості у розмірі 1 545 546,75 грн.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що його контрагентом не виконано належним чином умови договору про закупівлю робіт №116/12-21 від 22.12.2021 в частині оплати вартості виконаних робіт, через що в останнього виникло зобов`язання щодо сплати основного боргу, пені, 3% річних, втрат від інфляції та витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження та експертної оцінки щодо розгляду кошторисної частини проектної документації.
11.07.2025 від ТОВ "Інтелдім" надійшла заява б/н (вх. №5081) від 11.07.2025 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:
14.07.2025 через систему "Електронний суд" ТОВ "Інтелдім" подано клопотання б/н (вх. №5138) від 14.07.2025 про долучення копій письмових доказів.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву розподілено судді Руденку О.В.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).
Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
Так, предметом позовних вимог у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості в сумі 1 545 546,75 грн за виконані роботи ТОВ "Інтелдім" відповідно до умов договору про закупівлю робіт від 22.12.2021 №116/12-21.
У свою чергу, згідно заяви про забезпечення позову Товариство просить заборонити АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" вчиняти будь-які дії пов`язані із укладанням договорів будівельного підряду, а також заборонити Банку та будь-яким іншим особам виконання будівельних робіт (ремонту (реставраційного) приміщення відповідача за адресою: м. Тернопіль, Майдан Волі, 2 до набрання рішенням у даній справі законної сили.
Однак, позивач у заяві про забезпечення позову не наводить жодних фактичних обставин, які б вказували на вчинення відповідачем дій, або свідчили про намір вчинити дії, що могли б бути розцінені судом як ухилення від виконання в майбутньому рішення суду, у разі задоволення позову.
Саме лише припущення заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
Будь-яких інших доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в майбутньому заява про забезпечення позову також не містить.
При цьому суд враховує, що із наданих учасниками цього спору письмових доказів слідує, що АТ "Ощадбанк" здійснює діяльність відповідно до Порядку організації та здійснення закупівель товарів, робіт і послуг АТ "Ощадбанк", затверджений постановою правління Банку №368 від 11.06.2014.
Згідно поданої пропозиції від 02.11.2021 учасник торгів - ТОВ "Інтелдім" погодився з умовами проведення закупівлі, визначених документацією з конкурсних торгів, що в подальшому стало підставою для укладення Договору №116/12-21 від 22.12.2021.
В той же час, у матеріалах справи відсутні докази того, що на час розгляду цієї заяви судом, із дотриманням вищезазначених процедур та у визначений Законом України "Про публічні закупівлі" та Порядком спосіб, відповідачем проводиться закупівля будівельних робіт на спірному об`єкті у нових підрядників, тобто вчиняються фактичні дії , що передують укладенню договорів будівельного підряду та виконанню самих будівельних робіт.
До того ж за правовими позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2023 у справі №922/1583/23, від 28.07.2021 у справі №914/2072/20, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані на обґрунтування заяви докази, та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, позивач, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо.
В свою чергу, проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що зв`язок між запропонованим заходом забезпечення позову (заборона укладати договір та виконувати будівельні роботи) і предметом позовної вимоги (стягнення коштів) не простежується .
Відтак, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, зважаючи на відсутність зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, враховуючи, що позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви ТОВ "Інтелдім" про забезпечення позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви, сплачена позивачем сума судового збору за її подання покладається на позивача та йому не відшкодовується.
На підставі наведеного, керуючись 136-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
1. В задоволенні заяви ТОВ "Інтелдім" б/н (вх. №5081) від 11.07.2025 про забезпечення позову відмовити.
В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.07.2025. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Суддя О.В. Руденко