16.07.2025Справа № 910/5179/25
Суддя Господарський суд міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП"
про ухвалення додаткового рішення
у справі №910/5179/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМОСФЕРА ІНЖИНІРИНГ СІСТЕМЗ"
про стягнення 365 080,00 грн.
Без виклику представників сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМОСФЕРА ІНЖИНІРИНГ СІСТЕМЗ" (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 365 080,00 грн за Договором №20/20 від 31.03.2020 в редакції Додаткової угоди № 1 від 12.08.2020.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №20/20 від 31.03.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 задоволено позовні вимоги в повному обсязі та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМОСФЕРА ІНЖИНІРИНГ СІСТЕМЗ" (01010, місто Київ, провулок Хрестовий, будинок, 6; ідентифікаційний код: 42828431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" заборгованість у розмірі 365 080 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч вісімдесят) 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4380 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят) 96 коп.

14.07.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем наведено, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 9 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 9.000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу, Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення у даній справі прийнято у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 11.07.2025 та копію його повного тексту було надіслано позивачу в його «Електронний кабінет» та доставлено останньому 12.07.2025., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат позивача на правничу допомогу подана до суду 14.07.2025, тобто в межах встановленого строку на її подання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

03.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (Клієнт) та Онопрієнко Олександром Петровичем (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 030225 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору Клієнт доручив Адвокату, а Адвокат прийняв на себе зобов`язання здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта в усіх судах України в цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах (провадженнях) на усіх стадіях судового процесу (провадження) та з усіма правами, що надані учасникам судового процесу (провадження) Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України та іншим законодавством України.

На представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» адвокатом Онопрієнко Олександром Петровичем видано ордер серії АІ № 1861799 від 02.04.2025.

Підтвердженням того, що Онопрієнко Олександр Петрович є адвокатом свідчить витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, з якого вбачається, що адвокат має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4511/10 від 28.04.2011.

Згідно з п. 4.1. договору загальна вартість послуг за договором складається з сумарної вартості наданих послуг, зазначених в актах приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата послуг Адвоката проводиться по цінах зазначених нижче:

- юридичний аналіз документів необхідних для ведення претензійно-позовної роботи - 2.000,00 грн;

- складання, надіслання боржнику (відповідачу) претензії - 1.000,00 грн;

- складання та подача до суду позовної заяви - 6.000,00 грн;

- складання та подача до суду відзиву на позовну заяву - 6.000,00 грн;

- участь в одному судовому засідання (одна явка в суд) - 3.000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи та документами - 2.000,00 грн;

- складання та подача до суду відповіді на відзив - 3.000,00 грн;

- складання та подача до суду додаткових документів, пояснення, заяви, клопотань, уточнень - 1.000,00 грн;

- наручне отримання в суді документів - 1.000,00 грн;

- складання та подача до суду апеляційної скарги - 3.000,00 грн;

- складання та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу - 3.000,00 грн.

Відповідно до п. 4.5 договору приймання-передача наданих послуг оформляється актом приймання-передачі наданих послуг, який готується Адвокатом в двох примірниках та надається Клієнту на погодження та підписання.

Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання акту приймання-передачі наданих послуг підписати отриманий акт та один примірник повернути Адвокату або надати зауваження до отриманого акту чи наданих послуг.

14.07.2025 між Клієнтом та Адвокатом складено акт приймання-передачі наданих послуг до договору на загальну суму 9.000,00 грн, згідно якого надано наступні послуги:

1. Юридичний аналіз документів необхідних для ведення претензійно-позовної роботи по договору від 31.03.2020 № 20/20, вартість послуги - 2.000,00 грн;

2. Складання та подача до суду позовної заяви про стягнення заборгованості та штрафних санкцій по договору від 31.03.2020 № 20/20, вартість послуги - 6.000,00 грн;

3. Отримання в Господарському суді міста Києва наказу по справі № 910/5179/25, вартість послуги - 1.000,00 грн.

Згідно з п. 4.6 договору гонорар Адвокату виплачується Клієнтом на реквізити вказані в цьому договорі, протягом строку вказаному в актах приймання передачі-наданих послуг, але в будь якому випадку не пізніше ніж 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Клієнтом акту приймання-передачі наданих послуг.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 08.07.2025 не встановлено строк оплати Клієнтом гонорару Адвокату.

Доказів сплати позивачем Адвокату коштів за договором в сумі 9.000,00 грн не подано.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає зауважити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Суд вважає, що відсутні підстави покладення на відповідача витрат позивача на сплату послуг, вартістю 1.000,00 грн, що визначені в п. 3 акту приймання-передачі від 11.07.2025, оскільки станом на 11.07.2025 фактично їх надано не було (рішення суду ще не набрало законної сили) і не факт, що буде надано, з огляду на те, що за змістом ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконавчий документ надсилається стягувачу до електронного кабінету, а в разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним листом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подано; не співмірність витрат не доведено.

Слід зазначити, що за змістом статті ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд приходить до висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача частково в розмірі 7500,00 грн.

Отже, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, враховуючи ціну позову, суд дійшов до висновку про необхідність присудження до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМОСФЕРА ІНЖИНІРИНГ СІСТЕМЗ" (01010, місто Київ, провулок Хрестовий, будинок, 6; ідентифікаційний код: 42828431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, місто Київ, вулиця Лебединська, будинок 2, літера "А", ідентифікаційний код: 39907319) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500,00 грн. (сім п`ятсот тисяч сто) 00 коп.

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено та підписано: 16.07.2025.

Суддя М.Є. Літвінова