ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Справа№ 910/15232/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 16.07.2025,

розглянувши матеріали апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І.

до 1) ОСОБА_2 ;

2) ОСОБА_1 ;

3) ОСОБА_3 ;

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба";

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників, засновників та третіх осіб

у справі №910/15232/20

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 задоволено частково заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба"; 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів"; покладено на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" грошові кошти у розмірі 684 721 796 грн 18 коп. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції у відповідній частині, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить відкрити апеляційне провадження по справі №910/15232/20 за апеляційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 в частині відмови у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Укртеральянс" на ОСОБА_3 та ТОВ "Комунальне обслуговування домів" та у відповідній частині прийняти нове рішення, яким: - заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба", Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" в частині ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" задовольнити; покласти на ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" грошові кошти у розмірі 684721796,18 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить відкрити апеляційне провадження та задовольнити апеляційну скаргу; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20; ухвалити нове рішення, а саме, в задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Урктеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Урктеральянс" - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження; апеляційну скаргу задовольнити; рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 скасувати; ухвалити нове рішення, а саме, у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана O.І. в частині покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Урктеральянс" та у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Урктеральянс" грошових коштів у розмірі 684721796,18 грн - відмовити.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи від 06.02.2025 апеляційні скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Остапенко О.М. та Сотніков С.В.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15232/20 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. до: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників, засновників та третіх осіб; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 20.12.2024 у справі №910/15232/20 до надходження матеріалів справи №910/15232/20 до Північного апеляційного господарського суду.

20.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15232/20 у 5-ти томах.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20; розгляд апеляційних скарг призначено на 16.04.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційні скарги із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.03.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 26.03.2025.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому ліквідатор боржника просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба"- без змін.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба", у якому ліквідатор боржника просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу ТОВ "Феба" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" - без змін.

17.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., у якому ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги ліквідатора ТОВ "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 в частині відмови у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Укртеральянс" на ОСОБА_3 та ТОВ "Комунальне обслуговування домів"; залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 в частині відмови у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Укртеральянс" на ОСОБА_3 та ТОВ "Комунальне обслуговування домів".

19.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому ТОВ "Феба" просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 задовольнити, рішенням Господарського суду м. Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволені заяви ліквідатора ТОВ "Урктеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Урктеральянс".

19.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., у якому ТОВ "Феба" просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 залишити без задоволення, а саме рішення Господарського суду м. Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині відмови у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Урктеральянс" та стягнення грошових кошти у розмірі 684 721 796,18 грн. з ОСОБА_3 та ТОВ "Комунальне обслуговування домів" залишити без змін.

26.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшла відповідь на відзив ОСОБА_3 .

26.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба".

27.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І.

28.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" надійшла відповідь на відзив ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І.

03.04.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява про визначення процесуального статусу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" при розгляді заяви ліквідатора ТОВ "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності в межах справи про банкрутство № 910/15232/20 ТОВ "Укртеральянс", як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

10.04.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій він просить допустити його представника, адвоката - Волову Оксану Валентинівну до участі у судових засіданнях у справі №910/15232/20, призначених на 16.04.2025, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів за допомогою ВКЗ.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 заяву ОСОБА_3 про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20, призначених на 16.04.2025, буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).

14.04.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційних скарг, враховуючи, що з метою представництва інтересів ТОВ "Феба" та ТОВ "Комунальне обслуговування домів" у справі №910/15232/20 здійснюється пошук та укладання відповідного договору на надання правничої допомоги з адвокатом або адвокатським об`єднанням, оскільки директор ОСОБА_6 не має відповідних знань для безпосередньої участі в розгляді апеляційних скарг у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відхилено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" про відкладення розгляду справи; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" при розгляді заяви ліквідатора ТОВ "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності в межах справи про банкрутство № 910/15232/20 ТОВ "Укртеральянс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 об`єднано апеляційні скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в одне апеляційне провадження; ухвалено вказані апеляційні скарги розглядати спільно; у розгляді апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 оголошено перерву до 30.04.2025; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15232/20 за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" про банкрутство; зазначено, що справу необхідно надати у строк до 24.04.2025; відповідно до частини 6 статті 176 ГПК України витребувано інформацію у Державної міграційної служби з Єдиного державного демографічного реєстру щодо особи: ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 05.02.2001; ухвалено витребувану інформацію у Державної міграційної служби, надати суду у строк до 28.04.2025.

У судове засідання 30.04.2025 з`явились ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражний керуючий Демчан О.І., представники ОСОБА_1 , АТ КБ "ПриватБанк" та в режимі відеоконференції представник ОСОБА_3 . Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що станом на час проведення судового засідання, не надійшла відповідь на запит суду до Державної міграційної служби, відповідно до пункту 4 резолютивної часнити ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 у розгляді апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 оголошено перерву до 13.05.2025; відповідно до частини 6 статті 176 ГПК України повторно витребувано інформацію у Державної міграційної служби з Єдиного державного демографічного реєстру щодо особи: ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 05.02.2001. Витребувану інформацію у Державної міграційної служби, надати суду у строк до 09.05.2025.

05.05.2025 через канцелярію до Північного апеляційного господарського суду від Державної міграційної служби України надійшла відповідь на виконання ухвал Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 та 16.04.2025, в якій зазначено, що зареєстрованою адресою ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 у розгляді апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 оголошено перерву до 18.06.2025.

12.06.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшла заява про часткову відмову від заяви про покладення субсидіарної відповідальності, в якій він просить прийняти відмову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, код 38671697) арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 68, оф.293, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання ТОВ "Укртеральянс" на колишніх керівників, засновників та третіх осіб, які мали вплив на прийняття рішень товариством, у зв`язку з доведенням його до банкрутства вих.№02-122/39 від 07.03.2025 в частині вимог про покладення субсидіарної відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн; визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.; закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 в частині вимог про скасування зазначеного рішення в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.; в іншій частині апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 , а також апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, розглянути відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та наданих сторонами пояснень, з урахуванням відмови заявника від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута в частині, що стосується ОСОБА_2 .

Вказана заява обгрунтована тим, що відповідно до усталеної практики розгляду справ щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута, обов`язок визначити перелік осіб, що підлягають притягненню до такої відповідальності, покладається на ліквідатора банкрута. На виконання зазначених повноважень ліквідатором боржника визначено, що такою особою, серед інших, є ОСОБА_2 , який з 01.04.2013 по 03.02.2017, тобто у період виникнення у ТОВ «Укртеральянс» заборгованості, що стала підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство, був керівником банкрута, що підтверджується наявними в матеріалах відомостями з ЄДРЮОФОПГФ та листом ГУ ДПС у м. Києві. Водночас, як відкриті відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, так і отримані ліквідатором в ході здійснення ліквідаційної процедури відомості не містили відомостей щодо адреси реєстрації ОСОБА_2 , а також його ідентифікаційного номера. За відсутності повноцінних та достовірних відомостей щодо реєстраційних даних колишнього керівника банкрута, ліквідатором зазначено реєстраційні дані відповідача за заявою про покладення субсидіарної відповідальності - ОСОБА_2 , як: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відомості, отримані з ДРРП). В подальшому, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2024 по справі №910/15232/20 витребувано у Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» (03680, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 38671697). 04.02.2025, тобто після винесення рішення за результатами розгляду заяви, ліквідатором з апеляційної скарги ТОВ «Феба» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 виявлено, що Святошинська районна в м. Києві Державна адміністрація надала на адресу суду належним чином завірену копію реєстраційної справи ТОВ «Укртеральянс» на 289 аркушах, серед яких наявне рішення засновника ТОВ «Укртеральянс» від 25.03.2013 компанії Колстад Лімітед , яким обрано (призначено) генеральним директором ТОВ «Укртеральянс» громадянина України ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 05.02.2001), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП за даними ДРФО - платників податків НОМЕР_1 . Із вказаного вбачається, що ліквідатором боржника під час подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності з підстав, які від ліквідатора не залежали - неможливості отримати відомості щодо місця реєстрації та ідентифікаційного номеру фізичної особи, невірно зазначено місце проживання та ідентифікаційний номер відповідача-1 ОСОБА_2 , внаслідок чого у рішенні Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 по справі №910/15232/20 вказано невірну адресу місця проживання ОСОБА_2 та невірний ідентифікаційний код останнього. Зазначені обставини перешкоджають подальшому руху справи №910/15232/20 та унеможливлюють належне завершення розгляду справи в частині покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Укртеральянс» на відповідачів 2-5.

17.06.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких скаржник просить суд апеляційної інстанції його апеляційну скаргу задовольнити, а саме, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 та ухвали нове рішення про відмову в задоволені Заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. в частині покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» та стягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» грошові кошти у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп, з огляду на наступне. В суді першої інстанції ліквідатор боржника арбітражний керуючий Демчан О.І. зазначав, що аналіз правочинів ТОВ «Укртеральянс» та надання копій договорів, на які ліквідатор боржника посилається в Звіті було долучено до Заяви (позову) про покладання субсидіарної відповідальності від 07.03.2024 вих.№02-122/39. Проте, в переліку додатків до Заяви (позову) про покладання субсидіарної відповідальності відсутній окремий аналіз правочинів ТОВ «Укртеральянс», що доводить формальний підхід при заповненні таблиці 26 «Показники для виявлення ознак дій з доведення до банкрутства». Отже, наданий ліквідатором ТОВ «Укртеральянс» Звіт, який побудовано на тому, що зі сторони відповідальних осіб підприємства вживаються заходи по перешкоджанню діяльності арбітражного керуючого у вигляді ненадання документів про фінансово-господарську діяльність, прямо протирічить матеріалам справи, оскільки керівник боржника ОСОБА_1 не лише передав всі документи про фінансово-господарську діяльність, яку в подальшому було передано арбітражному керуючому Демчан О.І. згідно з Актом приймання-передавання справи (документів) банкрута ТОВ «Укртеральянс» від 18.09.2023 №1/23, а й безпосередньо приймав участь в проведенні інвентаризації боржника. Крім того, скаржник звертає увагу суду на копію Електронного повідомлення Національного банку України від 13.12.2016 №26-0005/101695, у якому зазначено, що відповідно до Рішення від 13.12.2016 №105 ТОВ «Укртеральянс» визначено особою, пов`язаною з ПАТ КБ «ПриватБанк» (номер ознаки пов`язаності особи з Банком відповідно до ст. 52 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» - 529). Скаржник зазначає, що відповідно до Договору про внесення змін від 09.03.2016, який укладено між ТОВ «Укртереальянс» та АТ КБ «ПриватБанк» до Кредитного договору від 25.04.2013 №2У041Г ТОВ «Укртеральянс» в один день збільшив загальний ліміт кредитування за Кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г та від 25.04.2013 № 2У041Г в 500 разів, а саме з 449 046,00 грн до 215 449 046,00 грн. В подальшому, 12.03.2016 між АТ «КБ «ПриватБанк» та боржником ТОВ «Укртеральянс» укладено Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16 за зобов`язаннями SHELENA ENTERPRISES LIMITED за Кредитним Договором від 27.12.2013 №CY02DE/2, строки виконання якого сплили 20.01.2015. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що SHELENA ENTERPRISES LIMITED є пов`язаною із боржником, його керівниками/учасниками особою, тому виникли сумніви щодо розумності та добросовісності дій ТОВ «Укртереальянс», які полягали в збільшенні загального ліміту кредитування ТОВ «Укртеральянс» в 500 разів, а саме з 449 046,00 грн. до 215 449 046,00 грн., а також в укладанні з АТ КБ «ПриватБанк» Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16. При цьому АТ «КБ «ПриватБанк», маючи всю інформацію про фінансовий стан ТОВ «Укртеральянс» та SHELENA ENTERPRISES LIMITED розумів, що на момент укладання цього договору і в подальшому у ТОВ «Укртеральянс» відсутні власні кошти для виконання цього договору застави. Крім кредитних коштів, цей Договір не містить пунктів щодо його оплатності, штрафних санкцій та відповідальності за його невиконання, а також у ТОВ «Укртеральянс» не мало діючих способів в майбутньому стягнути прострочену заборгованість з неплатоспроможної компанії нерезидента SHELENA ENTERPRISES LIMITED, і навіть коштів для покриття витрат, пов`язаних з цими діями. Також, строк виконання за Кредитним Договором від 27.12.2013 №CY02DE/2 , який укладено між АТ «КБ «ПриватБанк» та SHELENA ENTERPRISES LIMITED сплив 20.01.2015, проте, АТ «КБ «ПриватБанк» у період з 20.01.2015 по 12.03.2016 не вчинив жодних дій щодо стягнення заборгованості у розмірі 215 млн. грн за цим кредитним договором. Таким чином, Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16, який укладено між ТОВ «Укртереальянс» та АТ КБ «ПриватБанк» є правочином, щодо якого є заінтересованість (сторонами якого є заінтересовані особи зі сторони кредитора), оскільки фактично є операцією між пов`язаними особами (між банком та пов`язаною особою ТОВ «Укртеральянс»), яка вчинена з метою перекредитування групи осіб, пов`язаних з кредитором. Фактично ТОВ «Укртеральянс» було використано в рамках дій осіб, що пов`язані з АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 2 ст. 12 КУзПБ до інформації про фінансовий стан боржника та хід провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), яку повинен арбітражний керуючий подавати до Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) належить інформація про: значні правочини чи правочини із заінтересованістю, укладені боржником або від його імені (найменування сторін, суть зобов`язань, вартість майна, що передається за правочином, строк виконання зобов`язань). Однак, ні Звіт про фінансовий аналіз фінансового-господарської діяльності ТОВ «Укртеральянс» станом на 15.12.2023, ні матеріали справи не містять жодної інформації, щодо заінтересованості АТ КБ «ПриватБанк» відносно боржника ТОВ «Укртереальянс». Зазначені обставини прямо спростовують висновки ліквідатора боржника та суду першої інстанції про наявність причинно-наслідкового зв`язку між не вчиненням ОСОБА_1 дій для використання права вимоги (права регресу) до SHELENA ENTERPRISES LIMITED (п. 10 Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16) та доведенням ТОВ «Укртеральянс» до банкрутства, а саме, порушення права кредитора АТ КБ «Приватбанк» на задоволення його грошових вимог за Кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г та від 25.04.2013 № 2У041Г. Крім того, наявність ознак заінтересованості АТ КБ «ПриватБанк» відносно боржника ТОВ «Укртереальянс» є підставою для проведення ліквідатором арбітражним керуючим Демчаном О.І. детального аналізу Договору про внесення змін від 09.03.2016 до Кредитного договору від 25.04.2013 №2У041Г та Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12- 03/16, в тому числі на предмет визнання їх фраудаторними та застосування реституції. Вбачається, що визнання Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 недійсним з ознак його фраудаторності, прямо впливає не лише на розмір грошових вимог заінтересовано кредитора АТ КБ «ПриватБанк», а також на розмір ліквідаційної маси, за рахунок якої можливо буде задовольнити грошові вимоги кредиторів, що виключає право ліквідатора ТОВ «Урктеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. на подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Урктеральянс» на його керівників, учасників та інших третіх осіб.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 у розгляді апеляційних скарг ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І., Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 оголошено перерву до 16.07.2025 о 12 год. 55 хв.

01.07.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких скаржник просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, а саме, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 та ухвали нове рішення про відмову в задоволені Заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. в частині покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» та стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Урктеральянс» грошові кошти у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп, враховуючи наступне. Скаржник зазначає, що зі Звіту про фінансовий аналіз фінансового-господарської діяльності ТОВ «Укртеральянс» станом на 15.12.2023 вбачається, що фінансовий аналіз фінансового-господарської діяльності боржника проводився за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 із використанням інформації про юридичну особу з ЄДРПОУ, форми №1-м "Баланс" станом на 31.12.2015; на 31.12.2016; на 31.12.2017; форми №2-м "Звіт про фінансові результати" за 2015, 2016 та 2017 ; копії листа ГУДПС у м. Києві від 11.10.2023 №94821/6/26-15-12-01- 07; інформації згідно з Єдиного реєстру податкових накладних за період 2015-2017; копії банківської виписки по рахунку ТОВ «Укртеральянс» за 2015-2020. Водночас, відповідно до п. 3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, які затверджені Наказом Мінекономіки від 19.01.2006 №14, визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі. Скаржник вказує, що Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016№UKR12-03/16, який укладено між ТОВ «Укртеральянс» та АТ КБ «ПриватБанк» та на підставі якого АТ «КБ «ПриватБанк» списав з рахунку ТОВ «Укртеральянс» 215 000 000,00 грн. на свою користь, має всі ознаки фраудаторності, а саме: - на момент його укладання у ТОВ «Укртеральянс» були відсутні кошти у розмірі 215 млн.грн., а також була наявна заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 449 046,00 грн.; - ТОВ «Укртеральянс» визначено особою, пов`язаною з ПАТ КБ «ПриватБанк» (Рішення НБУ від 13.12.2016 №105), якою було ухвалено рішення про перерахування на користь боржника коштів у розмірі 215 млн.грн. згідно з Договором про внесення змін від 09.03.2016 до Кредитного договору від 25.04.2013 №2У041Г; - відсутність економічної мети договору, оскільки зобов`язання SHELENA ENTERPRISES LIMITED перед АТ КБ «ПриватБанк» було простроченим з 20.01.2015, SHELENA ENTERPRISES LIMITED жодним чином не є пов`язаною особою з боржником, а також - укладання цього договору призвело до прострочення погашення заборгованості за Кредитним договором №2У041Г від 25.04.2013 та неплатоспроможності боржника. Вказані обставини в сукупності, на думку скаржника, свідчать про наявність всіх ознак фраудаторності зазначеного Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16, який укладено між ТОВ «Укртеральянс» та АТ КБ «ПриватБанк». На момент укладення Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 боржник ТОВ «Укртеральянс» взяв на себе зобов`язання на шкоду власним інтересам та, як наслідок інтересам кредиторів, у ліквідатора ТОВ «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. наявні всі підстави для спростування правочину (майнових дій) боржника в порядку ст. 42 КУзПБ шляхом визнання Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, зобов`язавши АТ КБ «ПриватБанк» повернути ТОВ «Укртеральянс» грошові кошти, що були ним отримані на виконання умов вказаного фраудаторного Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 у розмірі 215 000 000,00 грн. Вказані заходи щодо спростування майнових дій боржника та повернення ТОВ «Укртеральянс» коштів у розмірі 215 000 000,00 грн прямо впливає не лише на розмір грошових вимог заінтересовано кредитора АТ КБ «ПриватБанк», а також і на розмір ліквідаційної маси, за рахунок якої можливо буде задовольнити грошові вимоги кредиторів. Проте, ліквідатор ТОВ «Укртеральянс» арбітражний керуючий Демчан О.І. вказаних вище заходів не здійснив, чим не забезпечив належне виконання повноважень ліквідатора банкрута, та за відсутності належної перевірки передумов для встановлення та покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство ТОВ «Укртеральянс», передчасно звернувся до суду з заявою (позовом) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , в тому числі визначення його суб`єктом субсидіарної відповідності та його вини.

14.07.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшли заперечення на додаткові пояснення ОСОБА_1 , у яких ліквідатор боржника зазначає, що в ході здійснення процедури банкрутства ТОВ «Укртеральянс» державними органами повідомлено, що ТОВ «Укртеральянс» фінансову звітність за останні 5 років не надавало (лист ГУ ДПС у м. Києві, наявний в матеріалах справи), ГУ Статистики у м. Києві надало копії фінансової звітності підприємства за 2015-2017. Відтак, у ліквідатора боржника об`єктивно відсутня була можливість провести аналіз за період 2019-2021, відповідний аналіз проведено за 3-річний період, за який востаннє фінансова звітність подавалась. Відомості щодо аналізу укладених боржником у відповідний період правочинів та їх впливу на платоспроможність безпосередньо викладено в заяві ліквідатора боржника про покладення субсидіарної відповідальності, із наданням копій таких договорів, відповідні відомості враховано під час складання аналізу фінансово-господарської діяльності, викладені в обґрунтуваннях скаржника твердження є безпідставними. Ліквідатор боржника зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 по справі №906/1155/20(906/1113/21) дійшов до висновку, що право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси банкрута та розрахунків з кредиторами. Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі». За результатами вчинення дій в ліквідаційній процедурі ліквідатором боржника у даній справі будь-якого майна у власності банкрута не виявлено (активи підприємства було реалізовано попереднім ліквідатором), відповідно, можливість погасити вимоги кредиторів у ліквідатора була відсутня. Після проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках ТОВ «Укртеральянс» ліквідатором боржника виявлено ознаки доведення боржника до банкрутства, після чого у ліквідатора виникло право на подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності. Таким чином, твердження скаржника щодо передчасності подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності не відповідають реальним обставинам справи.

У судове засідання 16.07.2025 з`явились представники арбітражного керуючого Демчана О.І., ОСОБА_1 , АТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_3 . Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційних скарг та заяви

ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про відмову в частині вимог заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» до ОСОБА_2 за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Колегією суддів ставилась на обговорення заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про відмову від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, колегія суддів вказує наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач, зокрема, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 274 ГПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Як передбачено ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Заява про відмову заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн подана і підписана особисто ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражним керуючим Демчаном О.І., дії якого не суперечать інтересам боржника.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відмова ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн не порушує права чи інтереси інших осіб.

Так, згідно з ч. 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідачів в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Представник позивача засвідчив суд, що з наслідками відмови від позову ознайомлений.

Враховуючи викладене, колегія суддів приймає відмову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн. Визнає нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп. Закриває провадження у справі №910/15232/20 в частині вимог заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що ТОВ «ФЕБА» є засновником боржника у даній справі, директором ТОВ «ФЕБА», починаючи з 16.12.2016 є ОСОБА_3 , учасником ТОВ «ФЕБА» із часткою в статутному капіталі 99% у період з 19.12.2016 по 14.02.2024 було ТОВ «Комунальне обслуговування домів», що судом першої інстанції не спростовано. Апелянт вказує, що в діях/бездіяльності ОСОБА_3 та ТОВ «Комунальне обслуговування домів», як посадових осіб засновника банкрута, наділених повноваженнями визначати діяльність ТОВ «Феба», та, як наслідок, повноваженнями контролю щодо ТОВ «Укртеральянс», наявний повний склад господарського правопорушення - доведення ТОВ «Укртеральянс» до банкрутства. Об`єктом правопорушення є право кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на задоволення його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, яке не може бути реалізоване внаслідок відсутності у боржника майна, достатнього для погашення кредиторської заборгованості у повному обсязі. Об`єктивну сторону правопорушення складає бездіяльність керівника засновника ТОВ «Укртеральянс» - ТОВ «Феба», ОСОБА_3 та учасника засновника ТОВ «Укртеральянс» - ТОВ «Феба» із часткою в статутному капіталі 99% - ТОВ «Комунальне обслуговування домів», яка полягає у відсутності контролю за діями/ бездіяльністю ТОВ «Укртеральянс» та його керівників, які призвели до неможливості виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та подальшого відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс», за наявності відповідних повноважень та обов`язків, визначених статутом та законами. Суб`єктами правопорушення є керівник засновника ТОВ «Укртеральянс» - ТОВ «Феба», ОСОБА_3 та учасник засновника ТОВ «Укртеральянс» - ТОВ «Феба» із часткою в статутному капіталі 99% - ТОВ «Комунальне обслуговування домів». Суб`єктивною стороною правопорушення є відношення ОСОБА_3 та ТОВ «Комунальне обслуговування домів» до виконання своїх обов`язків керівника та учасника засновника боржника, допущення бездіяльності, наслідком чого стало зменшення активів товариства, заснованого ТОВ «Феба», та подальша його неплатоспроможність. На думку скаржника, судом першої інстанції безпідставно не встановлено наявності у ОСОБА_3 , як керівника ТОВ «Феба» та ТОВ «Комунальне обслуговування домів», як учасника із часткою 99% у статутному капіталі ТОВ «Феба», повноважень давати обов`язкові вказівки, визначати напрямки діяльності та здійснювати контроль за діяльністю ТОВ «Укртеральянс», та констатовано відсутність у діях/бездіяльності відповідачів 3,5 складу господарського правопорушення - доведення до банкрутства ТОВ «Укртеральянс», внаслідок чого було прийнято незаконне рішення, яке у відповідній частині підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за участі неналежного відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), який ніколи не був керівником боржника, оскільки, у період з 01.04.2013 по 03.02.2017 керівником ТОВ «Укртеральянс» був ОСОБА_2 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Таким чином, ОСОБА_2 який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 є неналежним відповідачем, оскільки ніколи не був керівником боржника ТОВ «Укртеральянс», тому слід стверджувати, що матеріали справи було оцінено судом поверхово, а ліквідатор боржника арбітражний керуючий Демчан О.І., щодо ТОВ «Феба» документально не навів та не надав суду жодних документів, які можуть виражатися, зокрема у: - прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання («фірмами-одноденками» тощо); - наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій; - створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам; - використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій; - отриманні істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу) сукупного доходу, отримуваного від здійснення господарської діяльності, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; - використанні і розпорядженні майном боржника як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів; - вчиненні інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Апелянт зазначає, що ліквідатор боржника та суд першої інстанції не надали оцінки тому, що на момент збільшення ліміту кредитування на 215 млн. грн. та укладання Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR 12-03/16 за зобов`язання SHELENA ENTERPRISES LIMITED за Кредитним Договором від 27.12.2013 №CY02DE/2 єдиним засновником боржника ТОВ «Укртеральянс» була Компанія Колстад Лімітед (у період з 01.04.2013 по 28.04.2016). Відповідно до п. 7.4 Статуту ТОВ «Укртеральянс», затвердженого рішенням засновника від 25.03.2013, який діяв на момент вчинення ТОВ «Укртеральянс» значних правочинів зі збільшення ліміту кредитування та забезпечення прострочених зобов`язань SHELENA ENTERPRISES LIMITED перед АТ КБ «ПриватБанк» (надалі - «Статут»), до виключної компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, визначення основних напрямків діяльності товариства та затвердження його планів і звітів про їх виконання; прийняття рішень щодо розпорядження майном і майновими правами, балансова вартість яких становить понад 20 000,00 гривень; прийняття рішень щодо розпорядження акціями, балансова вартість яких становить понад 1 000 000,00 грн; затвердження річних результатів діяльності товариства, його дочірніх підприємств, затвердження статутів та положень про них; прийняття рішень про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Отже, як стверджує скаржник, у період з 01.04.2013 по 28.04.2016 будь-яке рішення з розпорядження майном, балансова вартість якого становить понад 20 000,00 грн. обов`язково приймалось єдиним засновником боржника ТОВ «Укртеральянс» - Компанія Колстад Лімітед. Скаржник стверджує, що ТОВ «ФЕБА» не ухвалювало жодних рішень щодо об`єкту такого правопорушення як доведення боржника ТОВ «Укртеральянс» до банкрутства, а саме відносно права кредитора АТ КБ «Приватбанк» на задоволення його грошових вимог за Кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г та від 25.04.2013 № 2У041Г у справі про банкрутство. Апелянт наголошує, що АТ КБ «ПриватБанк» мав повну інформацію про фінансовий стан боржників ТОВ «Укртеральянс» та SHELENA ENTERPRISES LIMITED та повністю розумів не лише відсутність можливості стягнути з компанії нерезидента SHELENA ENTERPRISES LIMITED буть які кошти, а і те, що у ТОВ «Укртеральянс» були відсутні власні кошти як для виконання Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 на момент його укладання, окрім кредитних коштів, так і для вчинення дій зі стягнення заборгованості. Крім того, суд першої не надав оцінку тому, що ТОВ «ФЕБА» стало засновником боржника лише у квітні 2016.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки звіту ліквідатора боржника арбітражного керуючого Демчана О.Д. від 15.12.2023, який сформовано виключно на підставі фінансових звітів за 2015-2017, виписок по рахункам, наданих ініціюючим кредитором АТ «КБ «ПриватБанк» та листа - відповіді ГУ ДПСУ у м. Києві від 11.10.2023.

Апелянт вказує, що ліквідатор боржника арбітражний керуючий Демчан О.Л. при складанні Звіту приховав первинні документи бухгалтерського обліку та фінансову звітність боржника, в тому числі за 2018-2020, які було ним отримані від попереднього ліквідатора арбітражного керуючого Шевченка В.С. згідно з Актом від 18.09.2023 №1/23, та, без надання суду жодних належних доказів, звинуватив керівника ТОВ «Укртеральянс». ОСОБА_1 в тому, що останнім вживаються заходи по перешкоджанню діяльності арбітражного керуючого у вигляді ненадання документів про фінансово-господарську діяльність боржника.

Скаржник зазначає, що керівник боржника ТОВ «Укртеральянс» ОСОБА_1 жодним чином не перешкоджав ліквідаційній процедурі, на запити попереднього ліквідатора Шевченка В.С. передав всі наявні первинні документи бухгалтерського обліку, фінансову звітність товариства, в тому числі за 2018-2020 та печатку ТОВ «Укртеральянс», які в подальшому було передано ліквідатору боржника арбітражному керуючому Демчану О.І., та приймав активну участь в проведені інвентаризації майна боржника з метою можливого наповнювання ліквідаційної маси боржника. Разом з цим, місцевий господарський суд залишив поза увагою і поведінку ініціюючого кредитора АТ «КБ «ПриватБанк», а саме той факт, що ініціюючий кредитор АТ «КБ «ПриватБанк» у 2016, маючи повну інформацію про фінансовий стан боржника ТОВ «Укртеральянс» за 2015, який у Звіті ліквідатора боржника арбітражного керуючого Демчана А.І. від 15.12.2023 визначений, як стан надкритичної неплатоспроможності, відповідно до Договору про внесення змін від 09.03.2016 до Кредитного договору від 25.04.2013 №27041Г в один день збільшив загальний ліміт кредитування ТОВ «Укртеральяне» за Кредитними договорами від 25.04.2013 №27040Г та від 25.04.2013 № 270411 в 500 разів, а саме з 449 046,00 грн до

215 449 046,00 грн. В подальшому, 12.03.2016 між АТ «КБ «ПриватБанк» та боржником ТОВ «Укртеральянс» укладено Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16 за зобов`язання SHELENA ENTERPRISES LIMITED за Кредитним Договором від 27.12.2013№CY02DE/2 строки виконання якого сплили 20.01.2015. При цьому АТ «КБ «ПриватБанк», маючи повну інформацію про фінансовий стан SHELENA ENTERPRISES LIMITED, як сторона Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 повністю розумів, що на момент укладання цього договору і в подальшому у ТОВ «Укртеральянс» відсутні власні кошти для виконання цього договору, окрім кредитних коштів, цей Договір не містить пунктів щодо його оплатності, штрафних санкцій та відповідальності за його невиконання, а також у ТОВ «Укртеральянс» не має діючих способів в майбутньому стягнути прострочену заборгованість з неплатоспроможної компанії нерезидента SHELENA ENTERPRISES LIMITED, і навіть коштів для покриття витрат пов`язаних з цими діями. Скаржник зазначає, що в цей же день, 12.03.2016 АТ «КБ «ПриватБанк» перерахував на рахунок ТОВ «Укртеральянс» кошти у розмірі 215 000 000,00 грн. згідно з кредитним договором від 25.04.2013 № 29041Г та одномоментно, в односторонньому поряду на підставі внутрішньої службової записки від 12.03.2016 №6612682, негайно списав з рахунку ТОВ «Укртеральянс» 215 000 000,00 грн. на свою користь, згідно з укладеним Договором застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. слід залишити без задоволення. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" слід задовольнити частково. Прийняти відмову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн. Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп. Закрити провадження у справі №910/15232/20 в частині вимог заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 скасувати в частині покладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп. В цій частині прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» на ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба". В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 залишити без змін, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі стало питання щодо правомірності покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а також питання щодо відмови у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Укртеральянс" на ОСОБА_3 та ТОВ "Комунальне обслуговування домів".

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/15232/20 за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 04.08.2021 у даній справі.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба"; 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів", у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Ліквідатор боржника у поданій заяві зазначав, що у період з початку 2015 по кінець 2017, тобто за перебування на посаді директора ТОВ "Укртеральянс" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , боржник перебував у стані надкритичної неплатоспроможності, вказані обставини, були достеменно відмомі керівникам, як виконавчому органу товариства. Проте, не зважаючи на це, посадові особи ТОВ "Укртеральянс" за час свого перебування на посаді директорів не вчиняли дій щодо відновлення платоспроможності боржника та не зверталися до суду із заявою про ініціювання процедури банкрутства товариства, а навпаки, продовжували вчиняти сумнівні дії щодо його управління. Так, у вказаний період банкрут, зокрема, взяв на себе і прострочив зобов`язання перед кредитором на суму, що станом на відкриття ліквідаційної процедури враховуючи штрафні санкції складає 684 718 391,18 грн. Ліквідатор стверджував, що у 2015 - 2017 роках банкрутом не вчинялися дії, щодо ведення господарської діяльності відповідно до обраних КВЕД-ів, укладалися договори, що суперечили фінансовим інтересам і меті товариства та погіршували стан надкритичної неплатоспроможності, та , як наслідок, на думку ліквідатора, призвели до банкрутства ТОВ "Укртеральянс". Як вказує лквідатор, з листа Головного управління статистики у м. Києві (ГУС у м. Києві) від 05.10.2023 № 04.5-03/2228-23 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" востаннє подавало фінансову звітність до Головного управління статистики у м. Києві за перший квартал 2018. Згідно з повідомленням ГУ ДПС у м. Києві від 11.10.2023 № 94821/6/261512107 на запит ліквідатора податковим органом зазначено, що відповідно до інформаційного ресурсу ДПС України станом на 06.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" за останні п`ять років до контролюючого органу фінансову звітність не подавало, тому надати ліквідатору копії запитуваної фінансової звітності ГУ ДПС у м. Києві не має можливості. Згідно з інформацією з ЄРПН, податкові накладні про придбання (отримання) товарів з метою подальшого продажу відсутні. Ліквідатор зазначає, що з показників в отриманих ліквідатором документах фінансової звітності ТОВ "Укртеральянс" вбачається, що підприємство фактичну господарську діяльність у 2015 - 2017 роках не проводило, на що вказує відсутність зареєстрованих податкових накладних з продажу товарів, робіт, послуг та відповідних банківських операцій, характерних, для господарської діяльності з купівлі/продажу згідно з зареєстрованими КВЕД-ми. З аналізу зареєстрованих податкових накладних вбачається, що підприємство у 2015-2017 здійснювало лише купівлю товарів, робіт, послуг. Інформації щодо інших видів діяльності не виявлено. Чистий дохід від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг та інші операційні доходи ТОВ "Укртеральянс" не отримувало, показники мали нульові значення. Згідно з Формою № 1-м "Баланс" середня кількість працівників на кінець 2015 становила 3 особи, на кінець 2016 - 2 осіб, на кінець 2017- 1 особу. Величина власного капіталу, за увесь період, мала постійне від`ємне значення та постійно зменшувалась, відповідно, такі показники свідчать про збиткову діяльність підприємства у 2015 - 2017. Розмір оборотних активів у досліджуваному періоді становив, на початок 2015 - (-205,10) тис. грн., на кінець року - (-302,90) тис. грн. На кінець 2016, показник значно зменшився на (-21 290,10) тис. грн. і склав - (-21 593,00) тис. грн. На кінець 2017, показник зменшився на (-4 333,90) тис. грн. і становив - (-25 926,90) тис. грн. Власні оборотні засоби та коефіцієнт їх маневреності ТОВ "Укртеральянс" мали негативне значення, що вказує на відсутність у підприємства власних платіжних засобів та виробничих запасів, які фінансуються за рахунок власних коштів, а також неможливості самостійно формувати оборотний капітал і фінансувати свої оборотні активи тільки за рахунок власного капіталу. Коефіцієнт покриття запасів у досліджуваному періоді 2015 - 2017 мав нульове значення. Даний показник слід розглядати в динаміці. Нормативне значення >1. Враховуючи відсутність динаміки, та з огляду на нульові значення показників, можна припустити, що створення запасів, взагалі не відбувалось. Отже, тенденція вказує на негативний власний капітал, що свідчить про швидке настання неплатоспроможності та банкрутства підприємства. Значення поточної платоспроможності ТОВ "Укртеральянс" у період 2015-2017 мали від`ємну динаміку і становили (-205,10) тис. грн. - на початок 2015 та (-303,30) тис. грн. - на кінець року, (-237 145,80) тис. грн. - на кінець 2016 року, (-241 615,70) тис. грн. - на кінець 2017. Слід зазначити, що від`ємне значення показника свідчить про суттєве перевищення зобов`язань над грошовими коштами та їх еквівалентами. Відповідно до орієнтовної структури грошових потоків станом на початок досліджуваного періоду підприємство знаходилось в кризовому стані і протягом аналітичного періоду такий стан тільки посилювався. Ліквідатором зазначено, що фінансовий стан ТОВ "Укртеральянс" з 2015 перебував у стані надкритичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану банкрутства. Ліквідатором зазначено, що у період 2015-2017 посадовими особами та засновниками банкрута не вчинялися дії щодо відновлення платоспроможності товариства, здійснення погашення заборгованості перед кредиторами, а також, щодо ініціювання процедури банкрутства товариства у зв`язку із неможливістю здійснення розрахунків за зобов`язаннями. На переконання ліквідатора, засновниками ТОВ "Укртеральянс" у період 2015-2017 не забезпечено своєчасний контроль за такою бездіяльністю посадових осіб, у межах наданих Законом України "Про господарські товариства" та статутом товариства повноважень. Також, ліквідатором ТОВ "Укртеральянс" арбітражним керуючим Демчаном О.І. було встановлено, що 12.03.2016 та 23.03.2017 ТОВ "Укртеральянс" в особі керівників ОСОБА_2 (12.03.2016) та ОСОБА_1 (23.03.2017) були укладені правочини, які в подальшому вплинули на заборгованість банкрута та призвели до відчуження його активів, що в свою чергу сприяло банкрутству ТОВ "Укртеральянс".

Відповідачем-2 подано відзив та додаткові пояснення на заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників, засновників та третіх осіб, у яких ОСОБА_1 зазначено наступне.

По-перше, відповідач-2 вказує, що ліквідатором не надано доказів бездіяльності колишніх керівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" в частині ненадання арбітражному керуючому Демчану О.І. документів фінансово-господарської діяльності банкрута на запити ліквідатора, оскільки арбітражним керуючим не зазначено до кого саме з відповідальних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" звертався ліквідатор та які саме документи фінансово-господарської діяльності банкрута ліквідатору надані не були.

По-друге, ОСОБА_1 зазначено, що звіт ліквідатора, складений за наслідками проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ "Укртеральянс", не відповідає вимогам п. 3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Мінекономіки від 19.01.2006 № 14, оскільки він складений за період з 2015 по 2017 роки, а не за три роки до дати порушення справи про банкрутство (23.11.2020). Також, на переконання відповідача-2, ліквідатор не додав до вказаного звіту належну перевірку (аналіз) фінансово-господарських договорів підприємства, а таблиця 26 Звіту не містить посилання на аналітичну інформацію.

По-третє, відповідач-2 зазначає, що розмір основної заборгованості банкрута перед АТ КБ "Приватбанк" за Кредитним договором № 2У041Г від 25.04.2013 складав 215 000 000,00 грн., у той час як розмір всіх активів ТОВ "Укртеральянс" складав 240 122 590,72 грн., у тому числі дебіторська заборгованість SHELENA ENTERPRISES LIMITED у розмірі 215 000 000,00 грн. та дебіторська заборгованість POINTEX SALE LLP у розмірі 25 122 590,72 грн. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , розмір активів ТОВ "Укртеральянс" перевищував розмір зобов`язань товариства, що свідчить про відсутність у ТОВ "Укртеральянс" ознак загрози неплатоспроможності в тому числі на дату відкриття провадження у справі про банкрутство № 910/15232/20 (23.11.2020).

По-четверте, на переконання відповідача-2, ліквідатор залишив поза увагою, що під час здійснення повноважень розпорядника майна арбітражним керуючим Чичвою О.С. також було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Укртеральянс" за період з 2016 по 2017 роки щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, за результатами чого складено висновок, зі змісту якого вбачається, що на підприємстві відсутні ознаки фіктивного банкрутства; в діях керівництва ТОВ "Укртеральянс" відсутні ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану боржника, доведення до банкрутства та приховування банкрутства. Також, під час здійснення ліквідаційної процедури у даній справі арбітражним керуючим Шевченком В.Є. двічі проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Укртеральянс" за період з 2019 по 2021 роки від 01.05.2022 та від 12.10.2022, обґрунтованість яких було підтверджено висновком експерта № 14/10/2022 від 30.03.2023. ОСОБА_1 зазначено, що оскільки доданий ліквідатором до поданої заяви звіт за наслідками проведення аналізу фінансового стану ТОВ "Укртеральянс" протирічить раніше складеним звітам, у тому числі висновку експерта, такий звіт не може становити безумовний доказ доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" до банкрутства.

По-п`яте, на думку відповідача-2, відсутність належної перевірки (аналізу) фінансово-господарських договорів ТОВ "Укртеральянс", який зобов`язаний здійснити ліквідатор арбітражний керуючий Демчан О.І., призвело до помилкового висновку, що укладення Договору про відступлення права вимоги № 27/03/2017-UKR від 27.03.2017 мало вирішальний вплив на діяльність банкрута. ОСОБА_1 вказує, що право вимоги ТОВ "Укртеральянс" до ТОВ "Центральна процесингова компанія" у розмірі 25 122 590,72 грн., яке було відступлене банкрутом за вказаним договором на користь POINTEX SALE LLP, було набуте Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на підставі Договору про відступлення права вимоги № 13-03/2017-ІН від 13.03.2017, укладеного між ТОВ "Укртеральянс" та ПрАТ "СК "Інгосстрах". Відповідно до п. 2.1 останнього Договору ТОВ "Укртеральянс" зобов`язалося після повного виконання зобов`язань боржником або іншою особою за боржника сплатити ПрАТ "СК "Інгосстрах" 1 000,00 грн. Таким чином, на переконання відповідача-2, невиконання POINTEX SALE LLP умов Договору про відступлення права вимоги № 27/03/2017-UKR від 27.03.2017 завдало ТОВ "Укртеральянс" збиток лише у розмірі 1 000,00 грн., що виключає збитковість указаного правочину як такого, що має вирішальний вплив на діяльність ТОВ "Укртеральянс", оскільки така вартість (1 000,00 грн.) права вимоги до ТОВ "Центральна процесингова компанія" за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 05.08.2013 у розмірі 25 122 590,72 грн. була визначена сторонами у Договорі про відступлення права вимоги № 13-03/2017-ІН від 13.03.2017.

По-шосте, відповідач-2 зазначає, що враховуючи ліквідацію POINTEX SALE LLP у 2019 році, проведення претензійної роботи зі стягнення дебіторської заборгованості за Договором про відступлення права вимоги № 27/03/2017-UKR від 27.03.2017 із зазначеної особи, на переконання ОСОБА_1 , завдало би ТОВ "Укртеральянс" більших збитків, аніж вартість такої дебіторської заборгованості, розмір якої не перевищував 1 000,00 грн. Також, відповідачем-2 вказано, що номінальний розмір дебіторської заборгованості за Договором № UKR12-03/16 від 12.03.2016 складає 215 000 000,00 грн. (дебітор - SHELENA ENTERPRISES LIMITED), а тому судові витрати зі стягнення такої дебіторської заборгованості у національних судах складають понад 300 000,00 грн. (1,5 % ціни позову), а у разі звернення до міжнародних судових інстанцій судові витрати могли суттєво збільшитися. ОСОБА_1 зазначено, що судові витрати у вказаному розмірі були значними для Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс", а кошти у відповідних сумах на рахунках банкрута були відсутні. Враховуючи у тому числі відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" відомостей щодо наявних у SHELENA ENTERPRISES LIMITED активів, за рахунок яких можливо би було задовольнити вимоги ТОВ "Укртеральянс", на переконання ОСОБА_1 , вчинення дій щодо стягнення такої дебіторської заборгованості могло лише збільшити її розмір та завдати ще більшої шкоди інтересам банкрута та кредиторів.

У свою чергу, відповідачем-3 у поданому відзиві зазначено наступне.

Так, ОСОБА_5 є посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба", який діє на підставі статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та підзвітний загальним зборам учасників.

На думку відповідача-3, ліквідатором до поданої заяви не долучено доказів того, що ОСОБА_5 , як директор (посадова особа) Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба", як засновника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс", своїми діями (бездіяльністю) завдав збитків останньому.

ОСОБА_5 вказує, що збільшення ліміту за Кредитним договором № 2У041Г від 25.04.2013 до 215 000 000,00 грн., заборгованість за яким була підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс", відбулося на підставі Додаткової угоди від 09.03.2016. При цьому, ТОВ "Феба" є засновником ТОВ "Укртеральянс" з 28.04.2016, відповідно угода, яка могла призвести до критичної зміни фінансового становища ТОВ "Укртеральянс", укладена не лише до призначення ОСОБА_5 директором ТОВ "Феба" (17.12.2016), а й за два місці до того, як Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" стало засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс".

Також, відповідач-3 зазначає, що розмір основної заборгованості банкрута перед АТ КБ "Приватбанк" за Кредитним договором № 2У041Г від 25.04.2013 складав 215 000 000,00 грн., у той час як розмір всіх активів ТОВ "Укртеральянс" складав 240 122 590,72 грн., у тому числі дебіторська заборгованість SHELENA ENTERPRISES LIMITED у розмірі 215 000 000,00 грн. та дебіторська заборгованість POINTEX SALE LLP у розмірі 25 122 590,72 грн. Таким чином, на переконання ОСОБА_3 , розмір активів ТОВ "Укртеральянс" перевищував розмір зобов`язань товариства, що свідчить про відсутність у ТОВ "Укртеральянс" ознак загрози неплатоспроможності в тому числі на дату відкриття провадження у справі про банкрутство № 910/15232/20 (23.11.2020). Відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" ознак загрози неплатоспроможності, на переконання відповідача-3, свідчило про відсутність підстав для проведення позачергових загальних зборів Товариства. Як зазначає ОСОБА_3 , вказані обставини свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" не мало іншої можливості здійснювати контроль за виконавчим органом банкрута.

Ініціюючий кредитор також надав пояснення щодо поданої ліквідатором заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, в яких окрім того, що підтримав позицію ліквідатора, також зазначив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" було укладено ряд договорів поруки із Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (№ 20/02-2017-2 від 13.03.2017, № 20/02-2017-3 від 13.03.2017 та № 20/02-2017-4 від 13.03.2017), невиконанням умов яких обґрунтовувалися заявлені Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" грошові вимоги до боржника у даній справі на загальну суму 752 388 505,36 грн. У подальшому, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зверталося до суду із позовами до боржника та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання недійсними вищезазначених правочинів.

За результатами розгляду цих справ: рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 року у справі № 910/15232/20 (910/18130/21), залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 та Верховного Суду від 02.03.2023, визнано недійсним з моменту укладання договір поруки від 13.03.2017 № 20/02-2017-2, укладений між ТОВ "УКРТЕРАЛЬЯНС" та ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ"; рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 у справі № 910/15232/20 (910/18169/21), залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 та Верховного Суду від 23.03.2023, визнано недійсним з моменту укладання договір поруки від 13.03.2017 № 20/02-2017-3, укладений між ТОВ "УКРТЕРАЛЬЯНС" та ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ"; рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 року у справі № 910/15232/20 (910/18162/21), залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 та Верховного Суду від 04.10.2023, було визнано недійсним з моменту укладання договір поруки від 13.03.2017 № 20/02-2017-4, укладений між ТОВ "УКРТЕРАЛЬЯНС" та ПрАТ СК "ІНГОССТРАХ".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у даній справі задоволено частково заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба"; 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів"; покладено на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" грошові кошти у розмірі 684 721 796 грн 18 коп. В решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано наявністю причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю керівників боржника ОСОБА_2 (керівник боржника у період з 01.04.2013 по 03.02.2017), ОСОБА_1 (керівник боржника у період з 03.02.2017 по 04.08.2021) і учасника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" (учасник боржника, починаючи з 28.04.2016) та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" до банкрутства, а саме: 1. ОСОБА_2

- Уклав із ПАТ КБ "Приватбанк" Договір застави прав на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 від 12.03.2016, згідно з яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" перераховано в рахунок забезпечення виконання SHELENA ENTERPRISES LIMITED простроченого зобов`язання за кредитним договором (строк повернення коштів 20.01.2015) грошові кошти у розмірі 215 000 000,00 грн. При цьому, вказаний Договір не містить пунктів щодо його оплатності, штрафних санкцій та відповідальності за його невиконання, а також строків повернення грошових коштів Заставодавцю позичальником SHELENA ENTERPRISES LIMITED. У матеріалах справи відсутнє обґрунтування економічної мети та доцільності укладення вказаного Договору.

- З моменту укладення 12.03.2016 зазначеного правочину та до припинення 03.02.2017 своїх повноважень керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" ОСОБА_2 не вчинив будь-яких дій для використання права вимоги (права регресу) до SHELENA ENTERPRISES LIMITED (пункт 10 Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 від 12.03.2016).

- Усвідомлюючи, що 01.03.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" виникає зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" зі сплати процентів за Договором № 2У041Г від 25.04.2013, не вжив будь-яких заходів для покрашення фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" шляхом укладення економічно-вигідних правочинів, отримання прибутків від ведення господарської діяльності, тощо, задля виконання зобов`язань товариства перед кредитором АТ КБ "Приватбанк".

2. ОСОБА_1

- Уклав із POINTEX SALE LLP Договір про відступлення права вимоги № 27-03/2017-UKR від 27.03.2017, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" відступило POINTEX SALE LLP право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна процесингова компанія" у розмірі 25 122 590,72 грн. Договором визначено моментом переходу права вимоги дату його підписання (п. 4 Договору), у той час як сплата ціни Договору на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" мала настати до 21.12.2018 (п. 7 Договору), тобто у термін більше ніж 1,5 роки після підписання Договору.

- З моменту настання строку сплати POINTEX SALE LLP компенсації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртераяльнс" за Договором про відступлення права вимоги № 27-03/2017-UKR від 27.03.2017 у розмірі 25 122 590,72 грн. ОСОБА_1 не вчинив жодних дій щодо стягнення вказаної дебіторської заборгованості шляхом направлення претензій POINTEX SALE LLP або в судовому порядку.

- Не вчинив будь-яких дій для використання права вимоги (права регресу) до SHELENA ENTERPRISES LIMITED (пункт 10 Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 від 12.03.2016).

- Будучи обізнаним про існування станом на 13.03.2017 у ТОВ "Укртеральянс" непогашених грошових зобов`язань перед АТ КБ "ПриватБанк" за кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г у розмірі 372 944,00 грн. та від 25.04.2013 № 2У041Г у розмірі 215 076 112,00 грн., уклав 13.03.2017 ряд договорів поруки із Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (№ 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3 та № 20/02-2017-4), наслідком чого стало додаткове прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на себе обов`язків в якості солідарного боржника ТОВ "Долма" та ТОВ "Канделла" на загальну суму 85 997 625,04 грн., чим фактично ТОВ "Укртеральянс" збільшило свої боргові зобов`язання за відсутності фінансової спроможності їх погашення.

Той факт, що Договори поруки № 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3 та № 20/02-2017-4 від 13.03.2017 були укладені ОСОБА_1 із ПрАТ "СК "Інгосстрах" у противагу меті здійснення підприємницької діяльності, не відповідали критеріям розумності та не були спрямовані на добросовісне виконання зобов`язань, встановлений рішеннями Господарського суду міста Києва № 910/15232/20 (910/18130/21), № 910/15232/20 (910/18169/21) та № 910/15232/20 (910/18162/21), якими було визнано недійсними з моменту укладення зазначені правочини.

- Усвідомлюючи, що 01.03.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" виникає зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" зі сплати процентів за Договором № 2У041Г від 25.04.2013, не вжив будь-яких заходів для покрашення фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" шляхом укладення економічно-вигідних правочинів, отримання прибутків від ведення господарської діяльності, тощо, задля виконання зобов`язань товариства перед кредитором АТ КБ "Приватбанк", невиконання яких стало підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс".

- Не подавав бухгалтерську, фінансову та іншу звітність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" до органів статистики та податкових органів, починаючи з другого кварталу 2018 року (лист Головного управління статистики у м. Києві № 04.5-03/2228-23 від 05.10.2023 та повідомленням ГУ ДПС у м. Києві № 94821/6/261512107 від 11.10.2023).

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба"

Обов`язки та правомочності учасника товариства з обмеженою відповідальністю, що покладені на нього та випливають з цієї участі в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (стаття 211 тощо), Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (стаття 5 тощо), статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (до втрати ним чинності стосовно товариства з обмеженою відповідальністю на підставі Закону України № 2275-VIII від 06.02.2018) узагальнено передбачають лише контролюючу функцію учасника стосовно товариства з обмеженою відповідальністю, яка реалізується, зокрема через право брати участь в управлінні товариством боржника відповідно до статуту та закону, вчиняти дії, направлені на отримання інформації стосовно товариства боржника, його діяльності, витребувати річні баланси звіти товариства про його діяльність, протоколів зборів, вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству тощо, що, в свою чергу, обумовлює, що учасник товариства має бути обізнаним стосовно господарської діяльності та фінансового стану товариства.

Отже, перелічена сукупність правомочностей вказує на обов`язок учасника товариства здійснювати контроль за його діяльністю. Наведене також узгоджується зі змістом Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" у редакції, чинній на момент входження Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" до складу учасників банкрута. У період з 28.04.2016, коли єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" було Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба": - 01.03.2017 наступив строк виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" перед Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", невиконання яких стало підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" не вчинило будь-яких дій для використання права вимоги (права регресу) у розмірі 215 000 000,00 грн. до SHELENA ENTERPRISES LIMITED (пункт 10 Договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 від 12.03.2016) та щодо стягнення дебіторської заборгованості у розмірі 25 122 590,72 грн. з POINTEX SALE LLP за Договором про відступлення права вимоги № 27-03/2017-UKR від 27.03.2017 шляхом проведення претензійної роботи або в судовому порядку; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" уклало 13.03.2017 ряд договорів поруки із Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (№ 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3 та № 20/02-2017-4), наслідком чого стало додаткове прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на себе обов`язків в якості солідарного боржника ТОВ "Долма" та ТОВ "Канделла" на загальну суму 85 997 625,04 грн., чим фактично ТОВ "Укртеральянс" збільшило свої боргові зобов`язання за відсутності фінансової спроможності їх погашення; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" не подавало бухгалтерську, фінансову та іншу звітність до органів статистики та податкових органів, починаючи з другого кварталу 2018; Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" не вживало будь-яких заходів для покрашення свого фінансового стану шляхом укладення економічно-вигідних правочинів, отримання прибутків від ведення господарської діяльності, тощо.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Феба" як єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" допущено бездіяльність, яка полягає у відсутності контролю за діями/бездіяльністю товариства та його керівників, які призвели до неможливості виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та подальшого відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс". Станом на 20.12.2024 матеріали справи доказів протилежного не містять. За висновком суду першої інстанції, вчинені дії та бездіяльність керівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а також учасника банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" в сукупності формують склад господарського правопорушення

Щодо ОСОБА_3 (керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне обслуговування домів" (засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба") суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю зазначених осіб та неплатоспроможністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс". Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких суд міг би установити наявність повного складу господарського правопорушення, що має наслідком тягар субсидіарного обов`язку за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс".

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно з частиною першою статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема, фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможністьі боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас, такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій /бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту.

При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі № 25/62/09.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.

Тобто, до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Наведена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі № 910/17743/18.

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки. Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, на неврахуванні якої наполягає скаржник у цій справі.

Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 наголошує, що саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.

Якщо є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, однак, за відсутності зазначеної різниці (недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів) немає підстав для стягнення відповідних сум з винних осіб у межах покладення субсидіарної відповідальності, то у ліквідатора немає підстав порушувати відповідний спір у справі про банкрутство.

У цьому висновку суд виходить з того, що в умовах, коли є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, але його майна/ активів у складі ліквідаційної маси виявилося достатньо для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів, досягається виконання одного із основних завдань провадження у справі про банкрутство - задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника (положення преамбули КУзПБ).

Отже, навіть за виявлених арбітражним керуючим фактів доведення боржника до банкрутства достатність майна боржника, що включається до складу ліквідаційної маси і спрямовується на задоволення вимог кредиторів боржника, виключає застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини другої ст. 61 КУзПБ.

Ураховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, суд з огляду на регламентований КУзПБ порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений КУзПБ.

Цей порядок передбачає, що:

- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (п. 3 частина друга ст. 12 КУзПБ);

- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята ст. 39 цього Кодексу);

- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя ст. 44 КУзПБ);

- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України № 3249-IX від 13.07.2023 р., також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).

Суд також зазначає, що аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.

Звідси, керуючись наведеними положеннями КУзПБ щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, суд доходить висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Тому відповідний звіт/ висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 № 3249-IX , складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абз. 5 частина перша ст. 61 КУзПБ).

За змістом частини другої ст. 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга ст. 47 КУзПБ).

Водночас, допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя та п`ята ст. 59 та частина четверта ст. 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта ст. 45 цього Кодексу).

Що ж до такого показника, як ліквідаційна маса, то суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.

Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:

- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (п. 5 частина друга ст. 12, частина перша ст. 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша ст. 63 КУзПБ) та вартість її реалізації/продажу (розділ V КУзПБ) (можуть), як правило, відрізняються;

- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга ст. 42, частина перша ст. 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абз. 3 частина друга ст. 61 КУзПБ).

Що ж до розміру ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації, поверненою третіми особами на вимогу ліквідатора.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою ст. 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (ст. 22 ЦК України).

Отже, буквальне прочитання абзаців 1 та 2 частини другої ст. 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів, повернув грошові суми (майно) від третіх осіб та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.

Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами ст. 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.

Право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі. Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі № 911/3513/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) та від 07.11.2023 у справі № 908/3468/13, від 12.09.2024 у справі № 904/367/22.

Суд зазначає, що такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.

Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів та повернення грошових коштів (майна) від третіх осіб, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, коштів, повернутих ліквідатором від третіх осіб, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора/кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21).

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/15232/20, зокрема, визнано кредитором по відношенню Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс": - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з грошовими вимогами на суму 684 718 391,18 грн, з яких 70 224,00 грн - вимоги першої черги, 350 256 465,02 грн - вимоги четвертої черги, 334 391 702,16 грн - вимоги шостої черги; - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" з грошовими вимогами на суму 752 388 505,36 грн, з яких 4 540,00 грн - вимоги першої черги, 752 383 965,36 грн - вимоги четвертої черги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 задоволено заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 за нововиявленими обставинами у справі № 910/15232/20; скасовано частково пункт 1 ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/15232/20 в частині визнання кредитором у справі № 910/15232/20 по відношенню до боржника: - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" з грошовими вимогами на суму 297 590 787,61 грн, з яких 4 540,00 грн - вимоги першої черги, 297 586 247,61 грн - вимоги четвертої черги; у скасованій частині ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/15232/20 прийнято нове рішення, яким відмовлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Інгосстрах" у визнанні кредитором по відношенню до боржника на суму 752 383 965,36 грн; в іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/15232/20 залишено без змін.

Таким чином, ухвалами Господарського суду м. Києва від 19.04.2021 та 02.08.2023 у справі № 910/15232/20 визначено суму та перелік визнаних судом вимог кредиторів ТОВ "Укртеральянс", яка складає 684 718 391,18 грн.

Вказана заборгованість виникла за кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г та від 25.04.2013 № 2У041Г, укладеними між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Укртеральянс". Заявлені вимоги ініціюючого кредитора до ТОВ "Укртеральянс" складаються із простроченої заборгованості за наданими кредитами, заборгованості за простроченими процентами за користування кредитами, заборгованості за простроченою винагородою та пені. Заявлені АТ КБ "ПриватБанк" вимоги ґрунтуються на невиконанні боржником зобов`язань за Кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г і від 25.04.2013 № 2У041Г як по сплаті основного зобов`язання по тілу кредитів, так і похідних зобов`язань, що виникли внаслідок невиконання ТОВ "Укртеральянс" вимог вказаних договорів, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку та розглянуті і досліджені судом у комплексі. Ззаборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" за вказаними договорами становить 350 256 654,02 грн. основної заборгованості та 238 904 658,47 грн. пені.

Вказана заборгованість залишається непогашеною через недостатність активів у банкрута, що обумовлено, на думку ліквідатора, протиправними діями/бездіяльністю колишніх керівників банкрута, його засновників та третіх осіб, які мали вплив на прийняття рішень товариством, які призвели до його стійкої неплатоспроможності, а також неможливості погашення заборгованості перед кредитором.

Відповідно до відомостей з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівниками ТОВ "Укртеральянс" були:

- у період з 01.04.2013 по 03.02.2017 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- з 03.02.2017 незмінним керівником - ОСОБА_1 ;

Єдиним (засновником) учасником банкрута у період з 01.04.2013 по 28.04.2016 була Компанія Колстад Лімітед (юридична особа резидент Британських Віргінських Островів, зареєстрована за адресою: Британські Віргінські Отрови, Квідано Чамберз, п.с. 3159 Роуд Таун, розмір частки: 1000,00 грн, кінцевий бенефіціарний власник Єкатеріна Адаму, 4549 Республіка Кіпр, Лімасол, Маріу Крістофору, 9А, розмір частки 1000,00 грн).

Незмінним єдиним засновником (учасником) ТОВ "Укртеральянс" з 28.04.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" (код 33669751, розмір частки 1000,00 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (надалі - Заставодавець), якого представляє Дмитро Павленко, Генеральний директор, який діє на підставі Статуту, укладено Договір застави прав на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 (надалі - Договір).

Пунктом 1 Договору визначено, що позичальник SHELENA ENTERPRISES LIMITED за Кредитним Договором № CY02DE/2 від 27.12.2013 (надалі - Кредитний договір) зобов`язується повністю повернути кредит Заставодержателю з належними останньому процентними сумами у строк до 20.01.2015; позичальник RENOLDI LTD за Кредитним договором від 08.06.2012 № CY01QB/2 (надалі - Кредитний договір) зобов`язується повністю повернути кредит Заставодержателю з відсотковими сумами, що належать останньому.

Відповідно до п. 2 Договору на забезпечення своєчасного повернення кредиту, отриманого за Кредитним договором, Заставодавець передає Заставодержателю в заставу права на розпорядження коштами на поточному рахунку із сумою 215 000 000,00 грн., розміщеними відповідно до Договору банківського рахунку № б/н від 19.04.2013 (надалі - Договір), між Заставодавцем та Заставодержателем на безстроковий період, на поточному рахунку № НОМЕР_7 (надалі - Поточний рахунок), відкритому в банку Заставодержателя. Права на розпорядження вищезазначеними коштами надалі називаються "Предмет застави".

Згідно з п. 3 Договору вартість предмета застави за згодою сторін оцінюється у суму вкладу.

Пунктом 9 Договору визначено, що у разі невиконання Заставодавцем або Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Заставодержатель має право розпорядитися предметом застави на власний розсуд з метою задоволення своїх вимог щодо Основного зобов`язання.

Відповідно до п. 10 Договору звернення стягнення щодо застави відбувається у позасудовому порядку шляхом перерахування суми заборгованості за Кредитним договором за поточного рахунку Заставодавця на відповідний рахунок Заставодержателя без додаткових вказівок та розпоряджень з боку Заставодавця. У разі звернення стягнення на закладене майно Заставодавець має право використовувати право вимоги (право регресу) до Позичальника.

Згідно з п. 13 Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (Основним зобов`язанням).

27.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (надалі - Сторона-1), в особі директора ОСОБА_1, та POINTEX SALE LLP (надалі - Сторона-2) укладено Договір про відступлення права вимоги № 27-03/2017-UKR (надалі - Договір).

Пунктом 1 Договору визначено, що згідно з бухгалтерсько-фінансовими та правовими документами Сторони-1, а саме: Кредитного договору від 06.05.2011 № КЦ-475Г між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Центральна процесингова компанія (надалі - Боржник), Договору страхування від 01.10.2012 № 12/10/01-01К між ПАТ КБ "Приватбанк" та ПрАТ "СК "Інгосстрах", Угоди про добровільне погашення від 05.08.2013 між ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Центральна процесингова компанія" (далі - Основний договір), Договору про відступлення права вимоги від 13.03.2017 № 13-03/2017-ІН між ТОВ "Укртеральянс" та ПрАТ "СК "Інгосстрах", у Сторони-1 виникло право вимоги до ТОВ "Центральна процесингова компанія" у розмірі 25 122 590,72 грн., з кінцевим строком оплати такої заборгованості не пізніше 05.08.2016. Сторона-1 також підтверджує, що грошові зобов`язання Боржника перед Стороною-1 на момент укладення цього Договору не виконані.

Згідно з п. 2 Договору у порядку та на умовах, визначених даним Договором та чинним в Україні законодавством, Сторона-1 відступає Сторона-2 право вимоги до Боржника за Основним договором у розмірі 25 122 590,72 грн., в результаті чого Сторона-2 стає Первісним кредитором за Основним договором на суму у розмірі 25 122 590,72 грн.

Пунктом 3 Договором визначено, що за цим Договором до Сторони-2 переходить право вимагати (замість Сторони-1) від Боржника належного та реального виконання обов`язку, визначеного п. 1 Основного договору в загальній сумі 25 122 590,72 грн., а Сторона-1 втрачає зазначене право вимоги.

Відповідно до п. 4 Договору моментом переходу права вимоги Сторони-1 за Основним договором до Сторони-2 є момент підписання цього Договору.

Згідно з пунктом 6 Договору за цим Договором Сторона-2 зобов`язується сплатити Стороні-1 компенсацію у розмірі 25 122 590,72 грн. шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок Сторони-1.

Пунктом 7 Договору визначено, що термін сплати компенсації - 21.12.2018. У випадку порушення Стороною-2 строку сплати компенсації, Сторона-2 зобов`язана сплатити Стороні-1 (за відповідною письмовою вимогою Сторона-1), починаючи з першого дня прострочення, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 180 % річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 11 Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Господарський суд під час розгляду відповідної заяви про покладення субсидіарної івідповідальності оцінює подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, з точки зору відповідності їх наведеним у критеріям.

До таких доказів належать, зокрема, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, висновок про наявність або відсутність ознак доведення боржника до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення, складені відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності, тощо. КУзПБ не містить вичерпного переліку доказів, які підтверджують факт доведення боржника до банкрутства та / або спростовують такий факт.

При цьому господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

У ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" до ліквідаційної маси банкрута було включено наступне майно:

- частка ТОВ "Укртеральянс" 10 % у статутному капіталі ТОВ "Укрхолдингсервісес" номінальною вартістю 100,00 грн., яку реалізовано на аукціоні 24.02.2022 за 3 грн. без ПДВ (акт № 38671697-3 від 24.03.2022);

- 27 200 акцій ПАТ "Газові Мережі" номінальною вартістю 27 200,00 грн., які реалізовано на аукціоні 24.02.2022 за ціною 11 500,00 грн. без ПДВ (акт № 38671697-2 від 29.04.2022);

- право регресної вимоги ТОВ "Укртеральянс" до SHELENA ENTERPRISES LIMITED за договором застави права на розпорядження депозитним вкладом № UKR 12-03/16 від 12.03.2016, яке реалізовано на аукціоні 24.02.2022 за ціною 30 000,00 грн. (акт № 38671697-1 від 03.05.2022).

За висновком суду першої інстанції, станом на момент подання ліквідатором заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників, засновника та третіх осіб ліквідаційна маса Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" реалізована, а отримані кошти спрямовані на відшкодування витрат та оплату основної грошової винагороди попереднього ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Шевченка В.Є. на виконання положень ч. 3 ст. 61 та п. 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства. Враховуючи, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації ліквідаційної маси банкрута, кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" не задовольнялися, розмір вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба", які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, становить 684 718 391,18 грн. (загальна сума непогашеної кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс"). При цьому доказів наявності у банкрута будь-яких інших активів окрім тих, що були виявлені, включені до ліквідаційної маси та реалізовані під час проведення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс", матеріали справи не містять та відповідачами надані не були.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо таких обставин, з огляду на наступне.

Відповідно до договору застави прав на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16 ТОВ "Укртеральянс" передало в рахунок забезпечення своєчасного повернення SHELENA ENTERPRISES LIMITED кредиту (строк повернення грошових коштів настав 20.01.2015, тобто, на момент укладення договору зобов`язання вже було прострочене) заставу у сумі 215 000 000,00 грн. Грошові кошти за вказаним договором на рахунки ТОВ "Укртеральянс" не поверталися.

Колегія суддів зауважує, що ліквідатор боржника у даній справі не надав оцінку доводам відповідачів, що вказаний договір був укладений директором ТОВ "Укртеральянс" ОСОБА_2 без будь-якої економічної мети для товариства та, навпаки, призвів до надкритичної неплатоспроможності, у зв`язку із вибуттям з банківських рахунків банкрута значної суми коштів. Для виконання договору від 12.03.2016 UKR 12-03/16 ТОВ "Укртеральянс" було залучено кредитні кошти у сумі 215 000 000,00 грн за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У041Г, заборгованість за яким стала підставою для звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс". Як стверджували відповідачі, відповідно до умов кредитного договору від 25.04.2013 № 2У041Г (із змінами від 09.03.2016), кошти у сумі 215 000 000,00 грн були надані ТОВ "Укртеральянс" для поповнення обігових засобів. Проте, у той же день вказані кошти були перераховані за договором від 12.03.2016 UKR 12-03/16 в рахунок забезпечення фактично простроченого зобов`язання. Так, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі та у своїх поясненнях звертає увагу суду на копію повідомлення Національного банку України від 13.12.2016 №26-0005/101695, у якому зазначено, що відповідно до Рішення від 13.12.2016 №105 ТОВ «Укртеральянс» визначено особою, пов`язаною з ПАТ КБ «ПриватБанк» (номер ознаки пов`язаності особи з Банком відповідно до ст. 52 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» - 529). Скаржник зазначає, що відповідно до Договору про внесення змін від 09.03.2016, який укладено між ТОВ «Укртереальянс» та АТ КБ «ПриватБанк» до Кредитного договору від 25.04.2013 №2У041Г ТОВ «Укртеральянс» в один день збільшив загальний ліміт кредитування за Кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У040Г та від 25.04.2013 № 2У041Г в 500 разів, а саме з 449 046,00 грн до 215 449 046,00 грн. В подальшому, 12.03.2016 між АТ «КБ «ПриватБанк» та боржником ТОВ «Укртеральянс» укладено Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 № UKR 12-03/16 за зобов`язаннями SHELENA ENTERPRISES LIMITED за Кредитним Договором від 27.12.2013 №CY02DE/2, строки виконання якого сплили 20.01.2015. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що SHELENA ENTERPRISES LIMITED є пов`язаною із боржником, його керівниками/учасниками особою, тому виникли сумніви щодо розумності та добросовісності дій ТОВ «Укртереальянс», які полягали в збільшенні загального ліміту кредитування ТОВ «Укртеральянс» в 500 разів, а саме з 449 046,00 грн. до 215 449 046,00 грн., а також в укладанні з АТ КБ «ПриватБанк» Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16. При цьому АТ «КБ «ПриватБанк», маючи всю інформацію про фінансовий стан ТОВ «Укртеральянс» та SHELENA ENTERPRISES LIMITED розумів, що на момент укладання цього договору і в подальшому у ТОВ «Укртеральянс» відсутні власні кошти для виконання цього договору застави. Крім кредитних коштів, цей Договір не містить пунктів щодо його оплатності, штрафних санкцій та відповідальності за його невиконання, а також у ТОВ «Укртеральянс» не мало діючих способів в майбутньому стягнути прострочену заборгованість з неплатоспроможної компанії нерезидента SHELENA ENTERPRISES LIMITED, і навіть коштів для покриття витрат, пов`язаних з цими діями. Також, строк виконання за Кредитним Договором від 27.12.2013 №CY02DE/2 , який укладено між АТ «КБ «ПриватБанк» та SHELENA ENTERPRISES LIMITED сплив 20.01.2015, проте, АТ «КБ «ПриватБанк» у період з 20.01.2015 по 12.03.2016 не вчинив жодних дій щодо стягнення заборгованості у розмірі 215 млн. грн за цим кредитним договором. Таким чином, Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16, який укладено між ТОВ «Укртереальянс» та АТ КБ «ПриватБанк» є правочином, щодо якого є заінтересованість (сторонами якого є заінтересовані особи зі сторони кредитора), оскільки фактично є операцією між пов`язаними особами (між банком та пов`язаною особою ТОВ «Укртеральянс»), яка вчинена з метою перекредитування групи осіб, пов`язаних з кредитором. Фактично ТОВ «Укртеральянс» було використано в рамках дій осіб, що пов`язані з АТ КБ «ПриватБанк».

Ліквідатор банкрута не надав оцінки тому, що укладення договору від 12.03.2016 UKR 12-03/16, який в свою чергу забезпечувався кредитними коштами наданими за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У041Г (кошти відповідно до умов договору надавалися для поповнення обігових засобів), призвело до значного збільшення суми заборгованості ТОВ "Укртеральянс" перед кредитором, що в свою чергу стало підставою звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс". Ліквідатором банкрута не надано оцінку доводам відповідачів у даній справі відносно того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" всупереч власним фінансовим інтересам, без будь-якої економічної мети, за рахунок кредитних коштів було уклало договір застави в забезпечення виконання фактично простроченого зобов`язання, що є противагою меті здійснення підприємницької діяльності і не відповідає критеріям розумності, що може бути підставою визнання цього правочину фраудаторним.

Відповідачі стверджували, що, знаходячись в стані надкритичної неплатоспроможності, боржник укладає договір від 12.03.2016 № UKR 12-03/16 в забезпечення виконання фактично простроченого зобов`язання, що є противагою меті здійснення підприємницької діяльності; банкрут не тільки не отримав прибутку, а навпаки, всупереч власним фінансовим інтересам, набув зобов`язання сплатити заборгованість за SHELENA ENTERPRISES LIMITED. Такий правочин, на думку відповідачів, не відповідає критеріям розумності, не має на меті добросовісне виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене, поза увагою суду першої інстанції та ліквідатора боржника залишились доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба", що Договір застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016№UKR12-03/16 має ознаки фраудаторності, та що на момент укладення Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 боржник, ТОВ «Укртеральянс», взяв на себе зобов`язання на шкоду власним інтересам, у ліквідатора ТОВ «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. наявний обов`язок проаналізувати ці підстави для спростування правочину (майнових дій) боржника в порядку ст. 42 КУзПБ, ст.ст. 203, 216 ЦК України шляхом визнання Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, проаналізувати підстави для зобов`язання у зв`язку з цим АТ КБ «ПриватБанк» повернути ТОВ «Укртеральянс» грошові кошти, що були ним отримані на виконання умов вказаного фраудаторного Договору застави права на розпорядження депозитним вкладом від 12.03.2016 №UKR12-03/16 у розмірі 215 000 000,00 грн.

За таких обставин, наведену заяву про покладення субсидіарної відповідальності до суду першої інстанції подано передчасно, станом на дату звернення із відповідною заявою ліквідатором банкрута не було вчинено всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення та повернення майна/грошових коштів у ліквідаційну масу банкрута.

Стала судова практика свідчить про те, що заяву про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатор банкрута може подати не раніше ніж після завершення всіх заходів, спрямованих на розшук майна, повернення грошових коштів (майна), інших активів боржника у ліквідаційну масу від третіх осіб, реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

Вищевказані доводи скаржників є обґрунтованими, суд першої інстанції не надав їм належної правової оцінки, не дослідив обставин того, що ліквідатором не вжито всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення та повернення майна (грошових коштів) у ліквідаційну масу у боржника, не врахував передчасність звернення ліквідатора з даною заявою до суду. Такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.

За наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. слід залишити без задоволення; апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" слід задовольнити частково; прийняти відмову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн. Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп; закрити провадження у справі №910/15232/20 в частині вимог заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп; рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 скасувати в частині покладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп; в цій частині прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» на ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба". В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 залишити без змін.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 274, 275, 276, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" арбітражного керуючого Демчана О.І. залишити без задоволення.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" задовольнити частково.

Прийняти відмову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в частині вимог до ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошових коштів у розмірі 684 721 796,18 грн.

Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 в частині покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.

Закрити провадження у справі №910/15232/20 в частині вимог заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до ОСОБА_2 , покладення на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 скасувати в частині покладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) та стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1, ідентифікаційний номер 33669751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) грошових коштів у розмірі 684 721 796 (шістсот вісімдесят чотири мільйони сімсот двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп.

В цій частині прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» на ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба".

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/15232/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/15232/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 22.07.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко