ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 липня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/341/24(921/275/25)
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянувши заяву № без номера документ сформовано в системі "Електронний суд" 11.07.2025 (вх. №475 від 14.07.2025) Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід судді Хоми С.О.

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", 04053, м.Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток", 46009, м.Тернопіль, вул. Чумацька, буд. 1, офіс 408а, ідентифікаційний код 43949412, від імені якого виступає ліквідатор Григор`єв Валерій Васильович,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Каратойл", 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.38, ,

до відповідача-3: Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", 53200, м.Нікополь, вул.Електрометалургів,буд. 310, 0,

про: визнання недійсними договорів та стягнення коштів

в межах справи №921/341/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"

Без участі (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 27.05.2025 (суддя Хома С.О.) відкрито провадження у справі №921/341/24(921/275/25) в межах справи №921/341/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" та призначено підготовче засідання на 23.06.2025.

Ухвалою від 23.06.2025 відкладено підготовче засідання на 09.07.2025.

Ухвалами від 09.07.2025, зокрема:

- у задоволенні клопотання відповідача - 3 Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 01.07.2025 (вх. №4812 від 02.07.2025) про розгляд справи колегіальним складом суду - відмовлено;

- відкладено підготовче засідання на 28.07.2025.

14.07.2025 (вх. №475) від Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшла заява № без номера документ сформовано в системі "Електронний суд" 11.07.2025 про відвід судді Хоми С.О. від розгляду справи №921/341/24 (921/275/25).

15.07.2025 від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшли Заперечення № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" 15.07.2025 (вх. №5190) на заяву про відвід судді, в яких заявник просив заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відвід судді у справі №921/341/24(921/275/25) залишити без розгляду, з підстав викладених у запереченнях.

У ч.2, ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) зазначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.07.2025 у складі судді Хоми С.О. визнано необґрунтованим відвід від розгляду справи №921/341/24 (921/275/25), вказану заяву про відвід судді передано для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", для вирішення питання про відвід, передано судді Шумському І.П.

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч.7 ст. 39 ГПК України).

За загальним правилом, питання про відвід вирішується без повідомлення учасників справи (ч.8 ст. 39 ГПК України).

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу.

У ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Так, відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України) - повторної участі судді у розгляді справи.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Натомість наявність підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.35 ГПК України, про які і зазначає заявник у даній справі підлягають доведенню у загальному порядку.

Згідно із частиною 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Згідно з ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

У відповідності до ст.11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Названої презумпції заявником у своїй заяві про відвід судді не спростовано.

В обґрунтування заяви представника АТ "Нікопольський завод феросплавів" про відвід зазначено про наявність у нього сумнівів у неупередженості, безсторонності, об`єктивності судді Хоми С.О. під час розгляду справи №921/341/24 (921/275/25).

Зокрема заявник зазначає, про:

- порушення порядку прийняття позовної заяви ПАТ "Укрнафта" до розгляду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, оформленого ухвалою від 27.05.2025;

- відхилення ухвалою 09.07.2025 клопотання АТ "Нікопольський завод феросплавів" про розгляд справи колегіальним складом суду.

АТ"Нікопольський завод феросплавів" стало відомо про вищевказані обставини лише 09.07.2025, з огляду на що передбачений законом процесуальний строк на заявлення відводу не пропущений.

Проаналізувавши зміст поданої заяви про відвід судді Хоми С.О. від розгляду справи №921/341/24 (921/275/25) та наведені у ній обставини, судом встановлено, що зміст такої заяви фактично стосуються незгоди з процесуальним рішенням судді, пов`язаними з розглядом справи, які оформлені ухвалами від 27.05.2025 та 09.07.2025.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Суб`єктивна думка учасника справи щодо процесуальних рішень, які прийняті, або повинні були бути прийняті суддею у справі, не можуть бути підставою для відводу судді.

Окрім того, ухвалу суду від 27.05.2025, з якою не згідний АТ "Нікопольський завод феросплавів ", отримано ним того ж дня. А тому зазначення даної обставини у якості підстави для відводу 11.07.2025 здійснено з пропуском строку, встановленого ч.3 ст.38 ГПК України.

З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для задоволення заяви АТ "Нікопольський завод феросплавів" від 11.07.2025 (вх.№475 від 14.07.2025) про відвід судді Хоми С.О. від розгляду справи №921/341/24 (921/275/25).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст. 39 ГПК України).

Дана ухвала не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.255 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 42, 32, 35-36, 39, 73-74, 86, 234 ГПК України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні заяви АТ "Нікопольський завод феросплавів" від 11.07.2025 (вх.№475 від 14.07.2025) про відвід судді Хоми С.О. у справі №921/341/24 (921/275/25) відмовити.

В порядку ч.2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 16.07.2025.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу складено та підписано 16.07.2025.

Суддя І.П. Шумський