ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа№ 925/485/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 25.06.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025

у справі №925/485/25 (суддя Васянович А.В.)

за заявою Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради про забезпечення позову до подання позовної заяви Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради

до Черкаської міської ради

про оскарження рішення №76-145 від 03 квітня 2025 року «Про надання Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Святителя-хірурга Луки, 4»

в с т а н о в и в:

02.05.2025 до Господарського суду Черкаської області від Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій заявник просить суд заборонити Черкаській міській раді та Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, а також будь-яким іншим особам, які будуть діяти від імені або за завданням останніх, проводити будь-які дії щодо здійснення поділу земельної ділянки площею 5,3731 га за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4 з кадастровим номером :02:003:0034, в тому числі спрямовані на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки, а також заборонити продаж або інше відчуження вказаної земельної ділянки, передання вказаної земельної ділянки в оренду, суборенду заставу, іпотеку до набрання законної сили рішенням суду по справі.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову до його подання заявник зазначає, що предметом майбутнього позову є оскарження рішення №76-145 від 03.04.2025 «Про надання Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Святителя-хірурга Луки, 4».

Заявник вважає, що вчинення дій стосовно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер: :02:003:0034, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Святителяхірурга Луки, 4 шляхом поділу зумовить припинення існування вказаної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та унеможливить в подальшому захист прав та інтересів Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» щодо даної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі № 925/485/25 заяву Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради про забезпечення позову до подання позовної заяви залишено без задоволення.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на недоведеність заявником тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради 16.05.2025 звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 16.05.2025, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Черкаській міській раді та Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, а також будь-яким іншим особам, які будуть діяти від імені або за завданням останніх, проводити будь-які дії щодо здійснення поділу земельної ділянки площею 5,3731 га за адресою: м.Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4 з кадастровим номером :02:003:0034, в тому числі спрямовані на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки, а також заборонити продаж або інше відчуження вказаної земельної ділянки, передання вказаної земельної ділянки в оренду, суборенду заставу, іпотеку до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Скаржник вважає, що заявлені заходи забезпечення є співмірними із предметом позовних вимог, натомість як заявником доведено існування фактичних обставин, з якими пов`язується можливість застосування відповідного заходу забезпечення позову та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову - забороною вчинення дій, і предметом позовних вимог - оскарження рішення власника земельної ділянки, яким передбачено вчинення таких дій, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову, а також про існування загрози ефективному захисту та поновленню порушених прав заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів і подальші ймовірні дії Черкаської міської ради як власника земельної ділянки з поділу та відчуження земельної ділянки до вирішення спору по суті можуть призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав заявника, зокрема знівелюють можливість захисту стверджуваного ним права постійного користування в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було неправильно оцінено доводи заяви та докази, надані заявником, а тому ухвала є необґрунтованою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 925/485/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують доплату судового збору у встановленому законодавством розмірі, а саме 605,60 грн.

21.05.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25, розгляд справи №925/485/25 призначено на 25.06.2025.

30.05.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» 30.05.2025, про забезпечення участі представника у судовому засіданні у справі №925/485/25, призначеному на 25.06.2025, а також у всіх наступних в разі їх призначення, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 заяву Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

05.06.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

05.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Черкаської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник просив, в тому числі, забезпечити участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, Черкаська міська рада зазначає, що заявником не доведено підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не доведено того, що на момент звернення до суду йому на праві власності, оренди чи постійного користування належить земельна ділянка площею 5,3731 га за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4 з кадастровим номером :02:003:0034 або її частина.

Черкаська міська рада просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Також 05.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, сформований в системі «Електронний суд».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до ненадання апелянтом у своїй заяві та апеляційній скарзі жодних належних доказів, які б свідчили про наявність реальних імовірних ризиків істотного ускладнення чи невиконання майбутнього рішення суду або про істотне ускладнення ефективного захисту його прав у разі задоволення позову щодо оскарження рішення Черкаської міської ради від 03.04.2025 №75-145, яке заявник має намір оскаржити в майбутньому. Крім того, заявником не надано доказів, які б підтверджували наявність у нього права власності, права оренди або права постійного користування земельною ділянкою, натомість як сам заявник посилається на подану, але ще не розглянуту заяву до Черкаської міської ради про передачу земельної ділянки в постійне користування, що додатково свідчить про те, що на момент подання заяви про забезпечення позову, жодних наявних речових прав на земельну ділянку заявник не мав, а лише висловлював намір їх набути.

Вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, а наведені в ній доводи суперечливими, Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

11.06.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд», про забезпечення участі представника у судових засіданнях у справі №925/485/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 заяву Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 клопотання Черкаської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, доручено Черкаському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції 25.06.2025.

24.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Черкаської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради через відсутність можливості направити представника в судове засідання у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні, у задоволенні апеляційної скарги Черкаська міська рада просила суд відмовити.

25.06.2025 в судове засідання з`явився представник Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

Представник апелянта та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Черкаської міської ради подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відеоконференція з представником апелянта не відбулась у зв`язку з участю представника в іншому судовому засіданні, у телефонному режимі повідомлено суд про можливість розгляду справи у його відсутність.

Присутній представник Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників, що не з`явились у судове засідання.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Подібні за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 тощо.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18 та від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

В обґрунтування поданої заяви Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради посилається на наступні обставини:

- комплекс будівель, що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4, перебуває на балансі Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради;

- вказаний комплекс будівель було передано в оренду відповідно до договору оренди комплексу будівель та споруд №398 від 07 травня 2015 року, укладеного з приватним підприємством «Міськбуд-Плюс», у подальшому до вказаного договору Додатковими угодами вносилися зміни, у тому числі щодо сплати земельного податку та терміну його дії;

- відповідно до пункту 21 Статуту Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради, затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 25 квітня 2023 року № 89-р, майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Черкаської області, управління якою від імені територіальних громад здійснює Черкаська обласна рада;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0034 перебуває у комунальній власності Черкаської міської територіальної громади та раніше перебувала в постійному користуванні Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради згідно з рішенням Черкаської міської ради від 18 вересня 2015 року № 2-1636;

- Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради звернулось до Черкаської міської ради із заявою про припинення права постійного користування з метою її подальшої передачі в оренду Приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» як орендарю комплексу будівель за вказаною вище адресою;

- Черкаською міською радою було прийняте рішення від 28 липня 2016 року №2-885, яким припинено право постійного користування Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради земельною ділянкою за кадастровим номером :02:003:0034 та передано її на праві оренди Приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» в розмірі, у якому вона була сформована за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення;

- дана земельна ділянка до 30.04.2020 перебувала в користуванні Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» як орендаря комунального майна Черкаської обласної ради;

- на даний час Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 5,3731 га (кадастровий номер :02:003:0034) по вул. Святителя-хірурга Луки, 4, яка за цільовим призначенням віднесена до земель рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення код КВЦПЗ 07.01);

- зазначені обставини підтверджуються пунктом 1 рішення Черкаської міської ради №76-145 від 03 квітня 2025 року «Про надання Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Святителя-хірурга Луки, 4»;

- у пояснювальній записці до проекту рішення №4921-9-з зазначено, що в процесі моніторингу використання земель міста Черкаси було виявлено факт бездокументарного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0034 площею 5,3731 га по вул. Святителя-хірурга Луки, 4. Починаючи із 01 жовтня 2020 року по даний час суб`єкт права управління, а саме Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро», ухиляється від оформлення будь-якого правового титулу користування землею (право постійного користування чи право оренди). Дані дії призводять до безоплатного користування та недоотримання бюджетом міста значних сум. Зазначений поділ земельної ділянки необхідний для задля можливості подальшого продажу права власності чи права оренди земельної ділянки;

- договір оренди нерухомого майна № 398 від 07 травня 2015 року, з подальшими змінами і доповненнями, що раніше був укладений між Обласним комунальним підприємством «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради та Приватним підприємством «МіськбудПлюс», розірваний згідно рішення Господарського суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року по справі № 925/477/24, яке набрало законної сили 22 жовтня 2024 року;

- припинення договору оренди земельної ділянки, укладеного з приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» є підставою для передачі земельної ділянки в постійне користування Обласному комунальному підприємству «Готельний комплекс «Дніпро»;

- прийняття міською радою відповідного рішення порушує основні принципи земельних правовідносин, що врегульовані статтею 92 Земельного кодексу, серед яких забезпечення гарантій прав на землю, а саме права постійного користування на сформовану земельну ділянку кадастровий номер: :02:003:0034, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Святителяхірурга Луки, 4;

- у разі поділу або об`єднання земельних ділянок первинна земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, що передбачено частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України.

Отже, за доводами заявника, припинення існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав унеможливить в подальшому захист прав та інтересів Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» щодо даної земельної ділянки, а тому наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони Черкаській міській раді та Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, а також будь-яким іншим особам, які будуть діяти від імені або за завданням останніх, проводити будь-які дії щодо здійснення поділу земельної ділянки площею 5,3731 га за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4 з кадастровим номером :02:003:0034, в тому числі спрямовані на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки, а також заборонити продаж або інше відчуження вказаної земельної ділянки, передання вказаної земельної ділянки в оренду, суборенду заставу, іпотеку до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У свою чергу, заходи забезпечення позову мають застосовуватись у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Оскільки позивач збирається звернутися до суду з вимогою про скасування рішення №76-145 від 03 квітня 2025 року «Про надання Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Святителя-хірурга Луки, 4», то судове рішення у разі задоволення позову в цій частині не вимагатиме його примусового виконання.

Відтак, у даному випадку судом застосовується та досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.4 ст. 3 вказаного Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, заявником не надано доказів того, що на момент звернення до суду Обласному комунальному підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на праві власності, оренди чи постійного користування належить земельна ділянка площею 5,3731 га за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 4 з кадастровим номером :02:003:0034 або її частина.

Більше того, як зазначає сам заявник у поданій апеляційній скарзі - ним було подано заяву до Черкаської міської ради про передачу вказаної земельної ділянки в постійне користування, яку ще не розглянуто (абзац 4 сторінки 11 апеляційної скарги), що додатково підтверджує наведений вище висновок суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №357/8277/19 наведено правовий висновок про те, що поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії встановлених обмежень, обтяжень, крім випадків, коли вони поширювалися лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу не увійшла до сформованої нової. За обставинами справи №357/8277/19 власниця передала в оренду позивачеві всю земельну ділянку, яку надалі поділила на дві. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такий поділ не припиняє право оренди позивача, оскільки уся передана йому в оренду земельна ділянка увійшла у дві нові, які в оренду отримав новий орендар-відповідач.

За наведених обставин в їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність заявником, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він збирається звернутися до суду.

Крім того, з огляду на зміст заявлених заходів забезпечення позову суд звертає увагу, що відповідно до ч.12 ст.137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За викладених обставин, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників спірних правовідносин; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради у поданій апеляційній скарзі не зазначає обґрунтованих підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 277 Господарського процесуального кодексу України, при цьому наведені апелянтом доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Підсумовуючи наведене вище, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.05.2025 у справі №925/485/25 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Обласне комунальне підприємство «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради.

4. Матеріали справи №925/485/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

Г.А. Кравчук