10.07.2025Справа № 910/2266/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" від 1 липня 2025 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/2266/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: Курдюмова М.М.;
У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Підприємство) про стягнення 7 663 152,86 грн заборгованості за договором про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії від 28 лютого 2024 року № 2153/07/24, з яких: 7 116 041,32 грн - основна заборгованість, 87 833,77 грн - три проценти річних, 459 277,77 грн - інфляційні втрати, посилаючись неналежне виконання відповідачем умов вказаного правочину.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі № 910/2266/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
28 лютого 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд стягнути з відповідача 4 952 933,75 грн, з яких: 4 405 822,21 грн - основний борг, 459 277,77 грн - інфляційні втрати, 87 833,77 грн - три проценти річних.
20 березня 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд стягнути з відповідача 3 950 471,16 грн, з яких: 3 403 359,62 грн - основний борг, 459 277,77 грн - інфляційні втрати, 87 833,77 грн - три проценти річних. У цій же заяві позивач просив суд повернути йому з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору, у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог, у розмірі 55 690,23 грн.
У підготовчому засіданні цього ж дня суд постановив протокольні ухвали: про задоволення усного клопотання представника Товариства та залишення заяви останнього від 28 лютого 2025 року про зменшення розміру позовних вимог без розгляду; про прийняття заяви позивача від 20 березня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог до розгляду; про задоволення усного клопотання представника Підприємства та залишення заяви останнього від 18 березня 2025 року про закриття провадження у справі в частині стягнення з Підприємства суми основного боргу в розмірі 3 665 304,83 грн без розгляду; про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 24 квітня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 29 травня 2025 року.
29 травня 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від Підприємства надійшли заперечення проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з їх неспіврозмірністю критеріям, встановленим статтею 126 ГПК України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 червня 2025 року позов Товариства задоволено частково, стягнуто з Підприємства на користь позивача 139 673,37 грн основного боргу, 87 833,77 грн трьох процентів річних, 459 277,77 грн інфляційних втрат та 8 241,42 грн судового збору. Провадження у справі в частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 3 263 686,25 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

1 липня 2025 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від цієї ж дати, у якій останнє просило суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з відповідача 39 374,50 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. У цій же заяві Товариство просило суд поновити процесуальний строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених ним витрат на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 липня 2025 року вказану заяву Товариства призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 липня 2025 року та повідомлено сторін про те, що клопотання Товариства від 1 липня 2025 року про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу буде вирішено в судовому засіданні.

7 липня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства, - Вовк У.Я., надійшло клопотання від цієї ж дати про її участь у засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 липня 2025 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

10 липня 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення від цієї ж дати на заяву від 1 липня 2025 року, у яких останній вказав, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 39 374,50 грн не підпадає під критерії реальності адвокатських послуг і розумності їх розміру. При цьому, відповідач вказував на те, що стягнення усієї суми судових витрат позивача на професійну правничу допомогу призведе до надмірного фінансового навантаження на нього, як державного підприємства, і це призведе до неможливості виконання ним своїх основних зобов`язань щодо оплати придбаної електричної енергії за "зеленим тарифом". Відповідач також просив суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн, з огляду на їх неспівмірність зі складністю даної справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих послуг.

У судовому засіданні 10 липня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу.

У цьому ж засіданні представник Підприємства проти заяви Товариства заперечував з вищевказаних підстав, просив суд відмовити в її задоволенні.

Товариство явку свого уповноваженого представника в призначене судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце розгляду вказаної заяви було повідомлене належним чином та в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 4 статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не перешкоджає розгляду заяви.

Cудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1 статті 123 ГПК України).

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 червня 2022 року між позивачем та Адвокатським бюро "Уляни Вовк" (далі - Бюро) було укладено договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг), за умовами якого останнє за дорученням клієнта зобов`язалось надати Товариству правову допомогу з питань захисту його інтересів, а саме: представництво інтересів клієнта в усіх державних, комунальних, громадських, приватних підприємствах, установах, організаціях, органах державної влади та місцевого самоврядування з усіх питань, пов`язаних з таким представництвом, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів клієнта з усіма правами, передбаченими чинним законодавством України; підготовка, подання, підписання, отримання необхідних процесуальних документів.

Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Вовк Уляна Ярославівна. Бюро може залучати до виконання цього договору інших адвокатів на договірних засадах (пункт 1.2. вказаного правочину).

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. договору сторони визначили вартість однієї робочої години у розмірі 1 569,00 грн, що в еквіваленті грошового зобов`язання становить 50,00 євро за курсом НБУ на момент укладення цього договору. Всі розрахунки між сторонами будуть здійснюватись у національній валюті України за офіційним курсом євро до української гривні на дату виставлення Бюро рахунку.

За умовами пунктів 3.5.-3.7. вказаного правочину Товариство протягом 5-ти банківських днів з дня виставлення рахунку сплачує аванс у розмірі 50% очікуваного розміру гонорару. Клієнт, з урахуванням суми сплаченого авансу, оплачує вартість наданих послуг протягом 15 банківських днів з дня підписання акту наданих послуг. За результатами наданих послуг Бюро надає Товариству відповідний акт, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності). У випадку, якщо клієнт відмовляється підписати акт, Бюро надсилає вказаний акт клієнту поштою. Якщо протягом 5-ти днів відповіді від останнього не надходить, то такий акт вважається підписаним сторонами без застережень. Після підписання сторонами акта жодні претензії (як зі сторони клієнта, так і зі сторони Бюро) протилежною стороною не розглядаються.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань (пункт 5.1. вказаного правочину).

У додатку до договору від 20 лютого 2025 року сторони погодили попередній (орієнтовний) розрахунок вартості послуг Бюро в справі за позовом Товариства до Підприємства про стягнення заборгованості за договором про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії від 28 лютого 2024 року № 2153/07/24 за липень, серпень, жовтень, листопад 2024 року. Відповідно до вказаного розрахунку вартість послуг Бюро становить 47 817,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного правочину Бюро надало, а Товариство - прийняло та оплатило без жодних заперечень і зауважень надані послуги на загальну суму 39 374,50 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: актів приймання-передачі наданих послуг з детальними описами проведених робіт: від 28 лютого 2025 року на сум 15 214,50 грн; від 26 червня 2025 року на суму 24 160,00 грн; платіжних інструкцій: від 7 березня 2025 року № 36349555 на суму 15 214,50 грн, від 30 червня 2025 року № 36349638 на суму 24 160,00 грн.

На підтвердження того, що представник позивача - Вовк У.Я., є адвокатом Бюро та у неї наявні повноваження на представництво інтересів Товариства в суді, до позову було долучено копію ордера від 25 жовтня 2024 року серії ВС № 1320588.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У своїх запереченнях Підприємство просило суд зменшити заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на їх неспівмірність із складністю даної справи та виконаними адвокатом робіт (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг. На думку відповідача, дана справа не є складною та унікальною для представника позивача, оскільки на розгляді господарських судів перебувають аналогічні справи за позовами виробників за "зеленим" тарифом до Підприємства про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу електричної енергії за механізмом ринкової премії. У свою чергу, правова позиція позивача, викладена в позовній заяві, вже була сформована до пред`явлення позовних вимог у цій справі і не є відмінною від поточної судової практики. При цьому, стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, окрім витрат позивача на оплату судового збору, призведе до додаткового фінансового навантаження на Підприємство.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 та в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17.

Визначаючи складність даного спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що дана справа не є складною для представника Товариства.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, реально витраченого адвокатом часу, наявності вмотивованих заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявлених до стягнення сум, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог Товариства, принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлену суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі № 910/2266/25 у розмірі 10 000,00 грн.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної заяви Товариства, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду про часткове задоволення цієї заяви та стягнення з Підприємства на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у вищезазначеному розмірі.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 9/2, офіс 30; ідентифікаційний код 40367181) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 15 липня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко