УХВАЛА

про задоволення скарги на дії приватного виконавця

м. Київ

15.07.2025Справа №910/3268/22

За скаргоюАкціонерного товариства " Банк Альянс "
на діїприватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича
у справі№910/3268/22
за позовомПриватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго "
доАкціонерного товариства " Банк Альянс "
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні відповідача:1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі "
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні позивача:2. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
простягнення 1 717 000 000,00 грн
за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору:
Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі "
до1. Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " 2. Акціонерного товариства " Банк Альянс "
провизнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М .
Представники учасників господарського процесу:
від позивача:Шатарська Т.Н.
від банку:Башаров В.Є.
від третьої особи із самостійними вимогами: не з`явився
від третьої особи-2:не з`явився
приватний виконавець:Кошарний О.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/3268/22 за позовом Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " до Акціонерного товариства " Банк Альянс ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі ", на стороні позивача: 2. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 1 717 000 000,00 грн; за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " до 1. Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго ", 2. Акціонерного товариства " Банк Альянс ", про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі №910/3268/22 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства " Банк Альянс " на користь Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " грошові кошти у розмірі 1 113 577 821,21 грн та судовий збір у розмірі 563 177,23 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. В задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " до Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " та Акціонерного товариства " Банк Альянс " про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню відмовлено. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі ".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " від позову. Визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі №910/3268/22 в частині відмови в задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " до Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " та Акціонерного товариства " Банк Альянс " про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі №910/3268/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства " Банк Альянс " залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі №910/3268/22 в частині стягнення з Акціонерного товариства " Банк Альянс " на користь Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " грошових коштів у розмірі 1 113 577 821,21 грн та судового збору в розмірі 563 177,23 грн залишено без змін.

12.06.2025 справа №910/3268/22 повернулась до Господарського суду міста Києва та була передана в сектор судді Бойка Р.В.

09.05.2025 Акціонерне товариство " Банк Альянс " звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2024 в частині часткового задоволення позову і постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення про відмову в позові у справі №910/3268/22.

Ухвалою Верховного Суду від 02.06.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства " Банк Альянс " на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №910/3268/22 та призначено розгляд касаційної скарги в судовому засіданні; у задоволенні заяви Банку про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у цій справі до закінчення їх перегляду у касаційному порядку відмовлено.

Акціонерне товариство " Банк Альянс " 03.06.2025 повторно подало до Верховного Суду заяву про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №910/3268/22 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025, зокрема: прийнято касаційну скаргу банку на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 зі справи №910/3268/22 до провадження; призначено розгляд касаційної скарги у судовому засіданні; у задоволенні заяви банку про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №910/3268/22 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку відмовлено у зв`язку з її необґрунтованістю.

12.06.2025 справа №910/3268/22 повернулась до Господарського суду міста Києва та була передана в сектор судді Бойка Р.В.

17.06.2025 Акціонерне товариство " Банк Альянс " втретє звернулось до Верховного Суду із заявою про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у цій справі до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 заяву банку задоволено та зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 зі справи №910/3268/22 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

23.06.2025 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

30.06.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства " Банк Альянс " надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича щодо винесення 24.06.2025 постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні НОМЕР_1, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати зазначені постанови приватного виконавця.

Скарга Акціонерного товариства " Банк Альянс " мотивована наявністю ухвали Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №910/3268/22, якою зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та у справі №910/3268/22 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 розгляд скарги Акціонерного товариства " Банк Альянс " призначено у судовому засіданні на 15.07.2025; запропоновано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кошарному Олександру Вікторовичу та Приватному акціонерному товариству " Національна енергетична компанія "Укренерго " надати суду у строк до початку судового засідання, призначеного на 15.07.2025: - письмові пояснення по суті скарги Акціонерного товариства " Банк Альянс " з доказами їх направлення іншим учасникам господарського процесу; - докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності); зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича надати суду у строк до 11.07.2025 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1.

08.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним Олександром Вікторовичем сформовано в системі "Електронний суд" відзив на скаргу, в якому приватний виконавець вказав, що при розгляді заяви стягувача щодо примусового виконання наказу ним не було встановлено підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, визначених частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема й передбачених пунктом 9, на яку посилається скаржник. Також приватний виконавець вказує, що сам наказ видано після постановлення відповідної ухвали, яка передбачає зупинення виконання рішення, що очевидно можливе лише після відкриття виконавчого провадження як процесуального відображення початку примусового виконання рішення. На думку приватного виконавця, ухвала про зупинення виконання рішення поряд з іншими є однією з підстав для зупинення виконавчих дій виконавцем після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також 08.07.2025 Приватним акціонерним товариством " Національна енергетична компанія "Укренерго " сформовано в системі "Електронний суд" заперечення на скаргу, в яких позивач вказує, що зупинення виконання рішення під час розгляду касаційної скарги не скасовує саме рішення суду, а лише призупиняє процес його виконання на певний час. Після ухвалення остаточного рішення у касаційній інстанції виконання рішення суду має бути поновлено та виконано. На думку стягувача, зупинення виконання рішення не позбавляє стягувача права на пред`явлення та виконавця на прийняття виконавчого документа, а лише тимчасово припиняє подальші виконавчі дії. Стягувач звертає увагу суду, що виключні випадки повернення виконавчого документи зазначені у ст. 37 Закону №1404-VIII, до яких не віднесений випадок "зупинення виконання оскарженого рішення суду".

11.07.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства " Банк Альянс " надійшла заява про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/3268/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у задоволенні заяви Акціонерного товариства " Банк Альянс " про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/3268/22 відмовлено.

В судове засідання 15.07.2025 з`явились представники сторін та приватний виконавець, надали свої пояснення по суті скарги, за змістом яких приватний виконавець та стягувач (позивач) проти скарги заперечували та стверджували про законність дій приватного виконавця, а представник боржника (відповідача) скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники третіх осіб в судове засідання 15.07.2025 не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Перед початком розгляду скарги по суті суд запитав у присутніх в засіданні представників учасників господарського процесу думку з приводу можливості розгляду в даному засіданні скарги за наявними матеріалами та всі учасники справи визнали можливим такий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Керуючись наведеною процесуальною нормою, суд вважає за можливе розглянути скаргу Акціонерного товариства " Банк Альянс " без участі представників Товариства з обмеженою відповідальністю " Юнайтед Енерджі " та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .

Суд, розглянувши скаргу Акціонерного товариства " Банк Альянс ", заслухавши думку присутніх у судовому засіданні представників учасників господарського процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про її обґрунтованість з огляду на наступне.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі №910/3268/22 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що, зокрема до електронного кабінету Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " ухвала суду від 19.06.2025 у справі №910/3268/22 була доставлена 19.06.2025 о 20 год. 29 хв., про що судом було отримано інформацію 20.06.2025 о 08 год. 54 хв.

Загальний доступ до даної ухвали касаційного суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень був забезпечений 20.06.2025.

23.06.2025 на виконання рішення Господарським судом міста Києва від 15.12.2022, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025, у справі №910/3268/22, судом було видано наказ про стягнення з Акціонерного товариства " Банк Альянс " на користь Приватного акціонерного товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " коштів у розмірі 1 113 577 821,21 грн та судового збору у розмірі 563 177,23 грн.

24.06.2025 Приватне акціонерне товариство " Національна енергетична компанія "Укренерго " звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича із заявою вих. №01/39/34 від 24.06.2025 про примусове виконання рішення у справі №910/3268/22.

Того ж дня, 24.06.2025, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним Олександром Вікторовичем було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання наказу Господарським судом міста Києва №910/3268/22 від 23.06.2025; прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (233,92 грн); прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди (80 613 076,98 грн); та зупинено вчинення виконавчих дій.

Постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича від 24.06.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 мотивована тим, що приватному виконавцю з офіційних джерел (з Єдиного державного реєстру судових рішень) стало відомо, що 19.06.2025 ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 було зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 зі справи №910/3268/22.

На думку Акціонерного товариства " Банк Альянс ", приватний виконавець повинен був повернути Приватному акціонерному товариства " Національна енергетична компанія "Укренерго " без прийняття до виконання наказ від 23.06.2025 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі №910/3268/22 на підставі пункту 9 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Тобто скаржник вважає, що вчинення будь-яких дій (в т.ч. відкриття виконавчого провадження) після зупинення виконання рішення Верховним Судом не допустиме.

Приватний виконавець стверджує, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить жодної заборони виконавця повернути за наведених обставин такий виконавчий документ та не відкривати виконавче провадження.

Позиція представника стягувача зводилась до того, що вона не знала про наявність ухвали Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №910/3268/22.

Для вирішення даної скарги суду необхідно надати відповідь на питання: "Навіщо Верховний Суд зупиняє виконання судового рішення та як це впливає на дії приватного (державного) виконавця, якому пред`явлено наказ (виконавчий документ) щодо виконання такого рішення?"

Конституцією України (ст. 129-1) встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Згідно з частиною першою статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання рішень здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо зокрема: виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Із наведених норм вбачається, що якщо виконавчий документ відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", та його пред`явлено до виконання у межах встановленого законом строку до виконавця за належним місцем виконання рішення, відповідно до статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", то виконавець зобов`язаний прийняти цей виконавчий документ до виконання та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслати сторонам виконавчого провадження за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. При цьому постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається стягувачу - до відома, а боржнику - до виконання.

Аналіз Господарського процесуального кодексу України визначає такі інструменти впливу суду на процес виконання судового рішення:

1. суд першої інстанції вправі зупинити виконання за виконавчим документом та заборонити пред`явлення виконавчого документу до виконання в процесі розгляду заяви про визнання наказу таким що не підлягає виконанню (ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України);

2. суд апеляційної інстанції вправі зупинити дію оскаржуваного рішення при поновленні строку на апеляційне оскарження (ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України) та у випадку відкриття апеляційного провадження за "повторною" апеляційною скаргою (ч. 2 ст. 272 Господарського процесуального кодексу України);

3. суд касаційної інстанції вправі зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку (ст. 332 Господарського процесуального кодексу України) та у випадку відкриття касаційного провадження за "повторною" касаційною скаргою (ч. 2 ст. 305 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином господарський процесуальний закон оперує чотирма різними термінами, які визначають форми впливу суду на дію судового рішення та процес його примусового виконання: 1) зупинити виконання за виконавчим документом, 2) заборонити пред`явлення виконавчого документу до виконання, 3) зупинити виконання оскарженого рішення, 4) зупинити дію рішень (в порядку розгляду "повторної" скарги та в порядку ст. 332 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Прикметним є те, що в аспекті взаємозв`язку наведених інструментів суду та перелічених різновидів дій суду (судових актів з цього приводу), спеціальний закон, який регулює діяльність з примусового виконання судових рішень - Закон України "Про виконавче провадження" (надалі Закон №1404-VIII) у наближеному контексті згадує лише зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII).

Тобто Закон №1404-VIII використовує категорію "зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа", яка дослівно не згадується у Господарському процесуальному кодексі України в повноваженнях суду на стадії примусового виконання рішення.

В даній справі виконавчий документ стосується стягнення коштів, а відтак суд для даної справи ототожнить виконання за виконавчим документом із стягненням на підставі виконавчого документа.

Відтак норма п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII є наближеною до норми ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України та полягає у необхідності зупинення вже відкритого виконавчого провадження у разі постановлення судом ухвали в порядку ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України про зупинення виконання за виконавчим документом.

Поза увагою суду також не залишилась ретроспектива змін законодавчого регулювання закріпленого в ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України інструменту.

У попередній редакції господарського процесуального закону аналогічний інструмент був передбачений у ч. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) і полягав у зупиненні стягнення за наказом, а також витребуванні наказу.

Тобто саме до 15.12.2017 процесуальний закон містив повноваження суду щодо зупинення стягнення за наказом, яке майже дослівно збігалося із обставиною, яка в Законі №1404-VIII була підставою для зупинення виконавчого провадження.

В Господарському процесуальному кодексі України, який набрав чинності з 15.12.2017, законодавець не лише змінив слова - "зупинення стягнення на підставі виконавчого документа" на "зупинити виконання за виконавчим документом", а й додав новий інструмент - заборону пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Визначальна відмінність між передбаченими ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України повноваженнями суду полягає у моменті застосування інструменту: перший - у випадку після відкриття виконавчого провадження, другий - до моменту відкриття виконавчого провадження із спрямованістю на недопущення (заборону) відкриття такого провадження.

Якщо до 15.12.2017 законодавець або не передбачав ситуації, коли питання замороження ситуації примусового виконання могло розглядатися до відкриття виконавчого провадження, або розумів під зупиненням стягнення за наказом заборону вчинення будь-яких дій (в т.ч. відкриття виконавчого провадження), то після 15.12.2017 законодавець вважав, що зупиненням стягнення за наказом є недостатнім для захисту прав боржника та передбачив інструмент заборони пред`явлення до виконання.

Чи стали вони ефективними для боржника? Ймовірно, що ні, адже як правило виконавець, якому надходить наказ для примусового виконання може не знати про існування такої ухвали, а заборона пред`явлення стосується стягувача, який не завжди може бути взірцем законослухняності та процесуальної добросовісності, а особливо після подолання тривалого шляху до моменту отримання омріяного наказу.

Також статтею 328 Господарського процесуального кодексу України не передбачено надсилання ухвали про зупинення виконання за виконавчим документом або заборони приймати виконавчий документ до виконання державним та приватним виконавцям, оскільки стягувач, який пред`являє наказ до примусового виконання є учасником розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Більш того, нажаль, у спеціальний закон Закону №1404-VIII законодавець "забув" внести відповідні зміни, і якщо учасникам правовідносин зрозуміло тотожність "зупинення стягнення на підставі виконавчого документа" на "зупинення виконання за виконавчим документом", то в Законі №1404-VIII відсутня чітка і зрозуміла норма, яка б відображала появу нового інструменту суду, закріпленого у ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, в аспекті дій виконавця (способу перевірки існування такої ухвали та наслідків виявлення на стадії після відкриття виконавчого провадження).

Визначально, що з наведеного питання Верховним Судом сформовано правовий висновок у постанові від 22.02.2023 у справі №908/2287/17, за яким у разі постановлення судом ухвали в порядку ч. 3 ст. 328 Закону №1404-VIII виконавець переводить виконавчий документ у статус такого, що не підлягає виконанню із зумовленням передбачених пунктом 9 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" наслідків.

У справі №910/3268/22 Верховний Суд 19.06.2025 зупинив виконання рішення суду, а наказ пред`явлено до виконання 24.06.2025.

За приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З моменту постановлення Верховним Судом ухвали про зупинення виконання за оскаржуваним судом рішення будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення є недопустимими.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням вимог статті 4 вказаного Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Надання ухвалі Верховного Суду від 19.06.2025 загального доступу у Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено 20.06.2025

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Твердження виконавця, що законом не передбачено перевірку існування судових рішень, які випливають на чинність виконавчого документу, суперечать ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII та наступній поведінці виконавця, який після відкриття виконавчого провадження та до телефонного дзвоника боржника (30-40 хвилин) самостійно віднайшов ухвалу Верховного Суду від 19.06.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд вбачає у діях / поясненнях виконавця суперечливу поведінку: з одного боку він стверджує, що перевірка існування судових рішень, які випливають на чинність виконавчого документу, не передбачена і виконавець не шукав відповідної інформації до винесення постанови від 24.06.2025 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, а з іншого боку зробив це одразу після відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору (хоч на цій стадії також це не передбачено).

На думку суду, інструмент у формі заборони пред`явлення до виконання охоплюється зупиненням виконання за виконавчим документом та тим паче зупиненням виконання оскарженого рішення суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із системного аналізу статей 3, 4, 9, 19, 25, 26 Закону №1404-VIII вбачається, що виконання судового рішення (виконавчого документу) починається із винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наведена постанова не тільки є підставою для передбачених п. 5 ст. 19 Закону №1404-VIII обов`язків боржника, а й за змістом частини 5 статті 9 Закону №1404-VIII одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників, що автоматично встановлює обтяження - обмеження боржника у вигляді неможливості проводити технічне посвідчення нотаріальних угод та зняття належних транспортних засобів із обліку.

Таким чином, на ряду із арештом майна боржника, внесення його до Єдиного реєстру боржників є важливим інструментом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення (інструментом виконання судового рішення).

Підставою для таких обтяжень є судове рішення та виданий для його виконання виконавчий документ.

Чи допустимі такі обтяження за умови зупинення судом виконання судового рішення?

Відповідь суду: однозначно не допустимі.

Отже, ухвала Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №910/3268/22 про зупинення виконання за оскаржуваним судовим рішення має наслідком:

- недопустимість вчинення будь-яких виконавчих дій, крім зупинення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII у разі відкриття такого провадження до моменту постановлення ухвали;

- недопустимість відкриття виконавчого провадження у разі якщо на момент постановлення ухвали суду таке виконавче провадження не відкрито.

Щодо мети зупинення виконання на підставі статті 332 Господарського процесуального кодексу України.

Мета зупинення виконання судового рішення за статтею 332 Господарського процесуального кодексу України полягає у забезпеченні справедливості та запобіганні можливому негативному впливу виконання рішення на права та інтереси сторін, доки рішення не буде остаточно переглянуте касаційною інстанцією.

Зупинення виконання рішення дозволяє уникнути ситуацій, коли рішення, яке може бути скасоване або змінене касаційною інстанцією, вже буде виконане, завдаючи шкоди сторонам. Це забезпечує баланс між необхідністю виконання судових рішень та захистом прав сторін у процесі судового перегляду.

Відтак, мета цього інструменту полягає у замороженні ситуації з примусовим виконанням судового рішення (збереження status quo) задля захисту інтересів боржника, що виключає можливість проведення будь-яких виконавчих дій з моменту постановлення такої ухвали.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Суд погоджується як із доводами виконавця про поширення цієї норми на статті 5, 6 Закону №1404-VIII, так із аргументом боржника про поширення цієї норми на дану ситуацію - зупинення судом виконання за оскаржуваним рішенням, за яким видано наказ.

За змістом статті 327 Господарського процесуального кодексу України наказ - є різновидом виконавчого документу, який видається задля виконання судового рішення.

Зупинення судом виконання судового рішення не зупиняє законної сили судового рішення, проте зупиняє силу наказу та виключає можливість виконання такого виконавчого документу доки суд не поновить його виконання в порядку ч. 3 ст. 332 Господарського процесуального кодексу України.

У проміжку часу між ухвалою суду про зупинення виконання рішення до моменту поновлення його виконання, виконавчий документ втрачає можливість бути підставою будь-яких виконавчих дій, і у разі пред`явлення його до виконання в цей проміжок часу є таким, що не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Щодо посилань на необізнаність виконавця про ухвалу про зупинення виконання судового рішення.

Так, згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На наказ суду, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

Тобто законодавець вже передбачив в законодавстві перехід від паперової форми виконавчого документу до електронної, що надасть можливість суду негайно змінювати статус такого документу у разі настання факту, що має своїм наслідком втрату чинності виконавчим документом.

Наразі впроваджується технічна можливість видачі виконавчого документу у електронному вигляді (здійснюються заходи для запуску функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Тому до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами (п. 19.1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України)

Судом відзначається, що видача виконавчого документу в паперовому вигляді є архаїчною та зумовлює відтермінування моменту обізнаності стягувача / виконавця про втрату юридичної сили виконавчим документом (наприклад, внаслідок визнання його таким, що не підлягає виконанню).

Проте виконавчий документ втрачає свою юридичну силу внаслідок певного юридичного факту (наприклад, скасування судового рішення, на виконання якого від був виданий; визнання виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню), а не внаслідок обізнаності про втрату ним юридичної сили сторін виконавчого провадження та/або виконавця.

Для розуміння логіки суду, суд наведене ситуацію, коли стягувач одержав наказ, а суд касаційної інстанції скасував судове рішення, на виконання якого був виданий такий наказ. Відповідне скасування автоматично фізично не знищує та не вносить будь-які відомості у судовий наказ, який видано в паперовій формі, і теоретично недобросовісний позивач може пред`явити такий наказ до виконання одразу після винесення постанови. Однозначним є те, що як постанова про відкриття такого виконавчого провадження (адже виконавець позбавлений можливості дізнатися про результати розгляду за відсутності тексту постанови у судовому реєстрі), так і будь-які інші акти виконавця будуть незаконними через відсутність у наказу сили примусу Держави, яка автоматично втрачається із втратою такої сили судовим рішення, на виконання якого видано наказ.

В аспекті наведеного суд також враховує сталий підхід Верховного Суду, викладений, зокрема у постанові від 09.07.2025 у справі №910/15745/23, сформований при вирішенні спору про скасування наказів Міністерства юстиції України у сфері у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців. Так, касаційний суд зазначив, що той факт, що встановлені судом в ухвалі обмеження не були зареєстровані у відповідному реєстрі, сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження і про те, що особа має право вільно розпоряджатися корпоративними правами, не виконуючи судовий акт.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі №904/2354/20 висловив правову позицію, відповідно до якої наявність ухвали про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є безумовною підставою для скасування запису незалежно від того, чи була в Єдиному державному реєстрі заборона на момент вчинення дії.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №543/730/14-ц.

Ці ж висновки були застосовані Верховним Судом і при розгляді справи №910/10417/22 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції , в якій спірні правовідносини з огляду на їх суть (предмет та підстави) та суб`єктний склад учасників справи є аналогічними до правовідносин, які виникли між учасниками справи, що переглядається.

Тобто за сталою позицією Верховного Суду неможливість вчинення тої чи іншої дії обумовлена певним фактом, а не обізнаністю про такий факт інших осіб.

Відтак, суд дійшов висновку, що посилання стягувача та приватного виконавця на необізнаність про зупинення дії судових рішень ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №910/3268/22 є необґрунтованими та не виправдовують вчинення виконавчих дій на підставі наказу Господарського суду міста Києва №910/3268/22 від 23.06.2025.

Таким чином, обізнаність/необізнаність приватного виконавця про зупинення судом виконання судового рішення не впливає на тимчасову втрату виконавчим документом юридичної сили державного примусу та не впливає на незаконність постанов виконавця через їх суперечність судовому акту.

З огляду на наведене суд вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича щодо винесення 24.06.2025 постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням НОМЕР_1 є неправомірними, а відтак дані постанови підлягають скасуванню.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича скасувати у Автоматизованій системі виконавчого провадження винесені 24.06.2025 постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням НОМЕР_1, то суд зазначає наступне.

Сам факт скасування постанов приватного виконання обумовлює обов`язок відображення даних обставин у Автоматизованій системі виконавчого провадження в силу законодавства, а відтак додатково зобов`язувати приватного виконавця вчиняти такі дії немає жодної доцільності.

Однак, судом враховано, що дана вимога була заявлена Акціонерним товариством " Банк Альянс " з метою його виключення із Єдиного реєстру боржників.

Так, за приписами частини статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України .

Частиною 3 статті 9 цього Закону передбачено, що державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей у разі відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця фізичній або юридичній особі, внесеній до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця. Порядок надання такої інформації та форма повідомлення встановлюються Національним банком України за погодженням із Міністерством юстиції України . Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та/або на кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях боржника в банках, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Відповідно частини 4 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним, крім випадків продажу у процесі приватизації майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, внесеного до Єдиного реєстру боржників.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається із Єдиного реєстру боржників, який є відкритим та розміщеним на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України , наразі відомості про АТ " Банк Альянс " внесені до Єдиного реєстру боржників саме за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

Таким чином через неправомірне відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження НОМЕР_1 відомості про АТ " Банк Альянс " були внесені до Єдиного реєстру боржників, що окрім репутаційних втрат, спричиняє обмеження, прямо передбачені в ч. 3 ст. 9 Закону України "Про виконавчі провадження".

При цьому, судом враховано, що якщо відомості про боржника вносяться Автоматизованою системою виконавчого провадження до Єдиного реєстру боржників (тобто автоматично), то правове регулювання внесення відомостей про скасування постанови про відкриття виконавчого у Положенні про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 (надалі - Положення), недостатньо чітко врегульовані (не містить чіткого зазначення хто саме та протягом якого часу має внести такі відомості).

Частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, зважаючи на формальне та поверхневе розуміння приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним Олександром Вікторовичем Закону України "Про виконавче провадження" (яке допускає відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом після зупинення виконання рішення, на виконання якого такий документ був виданий), та враховуючи, що станом на дату розгляду скарги АТ " Банк Альянс " не могло та не повинне було бути внесене до Єдиного реєстру боржників у зв`язку за виконавчим документом №910/3268/22 від 23.06.2025, що безумовно є втручанням у його право власності та господарську діяльність, то суд вбачає за необхідне зобов`язати приватного виконавця внести до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про скасування постанови від 24.06.2025 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Згідно із п. 7 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016, у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Тобто для відновлення порушеного внаслідок внесення до Єдиного реєстру боржників інформації про АТ " Банк Альянс " права скаржника є достатнім та дієвим заходом зобов`язання приватного виконавця скасувати у Автоматизованій системі виконавчого провадження винесену 24.06.2025 постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, в той час внесення відомостей про скасування інших постанов в межах даного виконавчого провадження жодним чином не впливають на виключення АТ " Банк Альянс " із Єдиного реєстру боржників.

За таких обставин скарга Акціонерного товариства " Банк Альянс " на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 233, 234, 235, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства " Банк Альянс " на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича щодо винесення 24.06.2025 постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

3. Скасувати винесені 24.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним Олександром Вікторовичем постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

4. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича скасувати у Автоматизованій системі виконавчого провадження винесену 24.06.2025 постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

5. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (15.07.2025) та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення її повного тексту безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду .

Повний текст ухвали складено 24.07.2025.

Суддя Р.В. Бойко