23.07.2025Справа № 910/3484/25
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Пологівський ОЕЗ» про ухвалення додаткового рішення по справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс», м.Київ
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Пологівський ОЕЗ», м. Київ
про стягнення 194 393 651,76 грн, -
За участю представників сторін:
від позивача: Івтушок С.В.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Пологівський ОЕЗ» про стягнення 194 393 651,76 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №21/09/2020 від 21.09.2020 оренди залізничних цистерн в частині повернення вагонів з оренди.
Ухвалою від 24.03.2025.2024 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 30.04.2025.
30.04.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.06.2025.
В судовому засіданні 04.06.2025 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
09.06.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» про ухвалення додаткового рішення.
З огляду на перебування судді Князькова В.В. у відпустці у період з 06.06.2025 по 27.06.2025, заява позивача призначена судом до розгляду після виходу судді з відпустки на 23.07.2025.
Представником позивача у судовому засіданні вимоги заяви було підтримано.
Відповідач у судове засідання 23.07.2025 не з`явився, проте, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про доставлення документа до електронного кабінету.
Розглянувши подані відповідачем та третьою особою заяви та додані до них документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,
Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).
Частинами 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн позивачем представлено до матеріалів справи:
- договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» (клієнт), за умовами п.1.1 якого виконавець на запит клієнта погодився на умовах цього договору надавати консультації з питань українського права, пов`язані з діяльністю клієнта, а також здійснювати правових супровід клієнта;
- заявку №4 від 26.04.2024 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023, згідно змісту якої сторони погодили надання послуг із супроводженя клієнта у суді першої інстанції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» до Приватного акціонерного товариства «Пологівський ОЕЗ» про стягнення вартості неповернутого з оренди майна за договором оренди залізничних цистерн №21/09/2020 від 21.09.2020. Згідно змісту п.3.1 заявки вартість послуг становить 15 000 грн.
- акт про надані послуги від 04.06.2025 на суму 15 000 грн, згідно якого виконавець надав, а клієнт прийняв згідно із заявкою №4 від 26.04.2024 послуги із супроводження клієнта у суді першої інстанції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» до Приватного акціонерного товариства «Пологівський ОЕЗ» про стягнення вартості неповернутого з оренди майна за договором оренди залізничних цистерн №21/09/2020 від 21.09.2020;
- платіжна інструкція №462 від 08.04.2025 на суму 15 000 грн.
Оцінюючи докази, надані позивачем, суд зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 статті 86 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 статті 86 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові від 16.11.2022 по справі №922/1964/21 Великої Палати Верховного Суду також наголошено, що частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду також наголосила, що частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Наразі, суд вважає доказово необґрунтованими твердження позивача про понесення в межах розгляду справи витрат на професійну правничу допомогу на суму 15 000 грн, оскільки фактично матеріалами справи не підтверджується представництво інтересів позивача саме Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг».
Зокрема, судом враховано, що позовна заява у справі була підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» Гавриленко А.М. Заява про ухвалення додаткового рішення також підписана керівником позивача та подана через електронний кабінет в системі «Електронний суд».
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
У п.2 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, вказано, що ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.
Згідно п.10 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи (п. 10 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги).
Суд зауважує, що у межах справи судом було проведено засідання 30.04.2025, 21.05.2025 та 04.06.2025, в яких представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» здійснював адвокат Івтушок Сергій Валентинович на підставі ордера №1254198. При цьому, в ордері вказано, що останній видано адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, відомостей про Адвокатське об`єднання «КПД Консалтинг» ордер не містить.
Доказів того, що адвокат Івтушок Сергій Валентинович входить до складу Адвокатського об`єднання «КПД Консалтинг» позивачем також не надано.
До того ж, наданий суду акт про надані послуги також не містить жодних даних щодо адвоката, який був присутній у судовому засіданні.
За таких обставин, у суду відсутні підстави стверджувати, що Адвокатським об`єднання «КПД Консалтинг» надалась позивачу професійна правнича допомога в межах розгляду справи №910/3484/25, що вказує на відсутність підстав для розподілу витрат позивача на оплату послуг вказаного Адвокатського об`єднання за наслідками вирішення справи.
Враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» про стягнення з відповідача витрат на професійну правичну допомогу в сумі 15 000 грн.
Керуючись приписами ст.ст.123, 126, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,
1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «А`рейллогістикс» про ухвалення додаткового рішення
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 23.07.2025.

Суддя В.В. Князьков