ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 Справа № 917/895/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еско-Кремінь +", вул. Полковника Гегечкорі, 32, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

до відповідача Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Полковника Гегечкорі, 32, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 108 257,96 грн,

Секретар судового засідання Сілаєва О.Ф.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

21.04.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еско-Кремінь +" до відповідача Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 108 257,96 грн, з яких : 70 197,45 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за квартири: НОМЕР_6 - за період з 25.05.2018 по 25.01.2021 у розмірі 12 117,62 грн; НОМЕР_2 - за період з 25.05.2018 по 23.10.2019 у розмірі 6 482,49 грн; НОМЕР_3 - за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 у розмірі 13 121,67 грн; НОМЕР_4 - за період з 25.05.2018 по 06.09.2023 у розмірі НОМЕР_2 661,30 грн; НОМЕР_5 - за період з 25.05.2018 по 09.09.2021 у розмірі 16 814,37 грн; 8 002,28 грн три проценти річних та 30 058,23 грн інфляційні втрати.

Правовими підставами позову зазначено ст. 526, 625 Цивільного кодексу України та ст. 193, 222 Господарського кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази (в копіях) : копія акта прийому-передачі житлового будинку АДРЕСА_2 на баланс та обслуговування від 10.10.2017; копія структури та розміру тарифу для житлових приміщень згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 на 2017 рік; копія структури та розмір тарифу для житлових приміщень згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 на 2018 рік; копія договору № 37А/2020 від 23.03.2020; копія додатку 5 до договору № 37А/2020 від 23.03.2020; копія структури та розмір тарифу для житлових приміщень згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 з 01.02.2021; копія структури та розмір тарифу для житлових приміщень згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 з 01.01.2022; копія рішення Господарського суду Полтавської області від 12.06.2024 у справі №917/144/24; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 420175706; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 420178015; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 420179335; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 420180485; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 420181795; копія договору відступлення права вимоги від 23.03.2020; копія статуту КГЖЕП «Автозаводське» (з офіційного сайту Кременчуцької міської ради; копія рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області № 605 від 25 травня 2018 року; копія рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24 жовтня 2019 року «Про закріплення за управлінням молоді та спорту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на праві оперативного управління квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_2»; копія рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26 січня 2021 року «Про закріплення за управлінням молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на праві оперативного управління квартири НОМЕР_6 по АДРЕСА_2»; копія рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23 листопада 2021 року «Про закріплення за управлінням молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 »; копія рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1192 «Про надання службового жилого приміщення»; копія листа № 86 від 18.12.2019; копія листа вих. №01-61/11859 від 20.01.2020; копія листа вих. № 124 від 27.10.2021; копія листа вих. № 01-57/8670 від 24.09.2021; копія листа вих. № 01-141603 від 22.01.2021; копія договору з ТОВ «Креміньліфтсервіс»; копія договору з КАТП-1628; копія договору з ПАТ «Полтаваобленерго»; копія договору з ПАТ «Кременчукгаз»; копія договору з ТОВ «Сокіл Полтавщина»; копія договору з ПП «Візит-Сервіс»; розрахунок заборгованості по квартирі НОМЕР_6; розрахунок заборгованості по квартирі НОМЕР_2; розрахунок заборгованості по квартирі НОМЕР_3; розрахунок заборгованості по квартирі НОМЕР_4; розрахунок заборгованості по квартирі НОМЕР_5; розрахунок 3% річних; розрахунок інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 6810 від 22.05.2025) заперечує проти позовних вимог, зокрема, з огляду на таке:

- позивачем не надано відповідні договори, укладені ТОВ «Еско-Кремінь» з власниками квартир, на підставі яких він здійснював повноваження балансоутримувача, а також доказів, що підтверджують повноваження ТОВ «Еско-Кремінь» стосовно надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2;

- залучення управителя можливе лише за рішенням співвласників і на підставі договору, в якому сторонами визначається вартість послуг з управління. Управитель новозбудованого багатоквартирного будинку, що введений в експлуатацію, та право власності на квартири у якому набуте їх власниками, не може визначатись забудовником будинку;

- відповідач вважає безпідставним посилання позивача на ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» як на єдину норму, що регулює питання передання новозбудованого будинку в управління, оскільки дане питання регулюється Законом № 417-VIII, який є спеціальним законом стосовно порядку визначення управителя у багатоквартирних будинках;

- за твердженням відповідача, було порушено порядок визначення управителя АДРЕСА_2 у м. Кременчуці, який визначено Законом № 417-VIII, та ТОВ «ЕСКО-КРЕМІНЬ» взагалі не було визначено управителем будинку у період з 25.05.2018 по 23.03.2020;

- відповідач наголошує, що позивачем не підтверджено законність встановлення тарифів за послуги з управління багатоквартирним будинком ТОВ «Еско-Кремінь» у період з 25 травня 2018 по 23 березня 2020;

- відповідач звертає увагу суду, що у 2024 році ТОВ «Еско-Кремінь+» вже зверталось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком (справа № 917/144/23). За клопотанням ТОВ «Еско-Кремінь+» у справі в якості співвідповідачів були залучені Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Управління молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Підстави та предмет позову у справі № 917/144/23 були тими ж, що зазначені у позові ТОВ «Еско-Кремінь+» у даній справі. Тобто наразі позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 стосовно квартир НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5 за той же період.

При цьому, при розгляді справи № 917/144/23 до співвідповідачів - КГЖЕП «Автозаводське» та Управління молоді та спорту позивачем - ТОВ «Еско-Кремінь+» позовних вимог заявлено не було, хоча позивачу при розгляді справи № 917/144/23 було достеменно відомо, що вищезазначені квартири у спірний період частково перебували на балансі співвідповідачів, оскільки він їх сам залучив. При цьому, позивач при розгляді справи надавав суду відповіді на відзиви відповідачів, заяву про зменшення позовних вимог та пояснення у судових засіданнях стосовно періоду стягнення та суб`єктів. Тобто, позивачем у справі № 917/144/23 навмисно не було заявлено позовних вимог до співвідповідачів - КГЖЕП «Автозаводське» та Управління молоді та спорту з метою подання повторного позову з тими ж позовними вимогами до кожного з них.

Таким чином, подаючи повторний позов до КГЖЕП «Автозаводське» про стягнення заборгованості стосовно вищезазначених квартир, за період з 25.05.2018 по дати, коли вищезазначені квартири були зняті з балансу підприємства, позивач зловживає своїми процесуальними правами.

Крім того, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

На підтвердження заперечень проти позову відповідач надав наступні докази (в копіях): акт приймання-передачі основних засобів; витяг від 10.12.2021 з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням : АДРЕСА_2; витяг від 25.02.2020 з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням : АДРЕСА_2.

Позивач надав відповідь на відзив на позов (вх. № 7207 від 30.05.2025), згідно якої заперечує проти доводів відповідача.

На підтвердження наведених у відповіді на відзив доводів, позивач надав суду : копію позовної заяви по справі № 917/144/24; копію заяви про зменшення позовних вимог у справі № 917/144/24; копію протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27.01.2018; витяг з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 25.02.2020; витяг з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 10.12.2021.

02.06.2025 через систему електронний суд відповідач надав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 7321) в яких наводить додаткове спростування доводів позивача.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

НОМЕР_2.04.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Кремінь +" до відповідача Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 108 257,96 грн, з яких 70 197,45 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за квартири: НОМЕР_6 - за період з 25.05.2018 по 25.01.2021 у розмірі 12 117,НОМЕР_5 грн; НОМЕР_2 - за період з 25.05.2018 по 23.10.2019 у розмірі 6 482,49 грн; НОМЕР_3 - за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 у розмірі 13 121,67 грн; НОМЕР_4 - за період з 25.05.2018 по 06.09.2023 у розмірі НОМЕР_2 661,30 грн; НОМЕР_5 - за період з 25.05.2018 по 09.09.2021 у розмірі 16 814,37 грн; 8 002,28 грн три проценти річних та 30 058,23 грн інфляційні втрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від НОМЕР_2.04.2025 справу № 917/895/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 06.05.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали; встановив відповідачу строк для подання суду заперечень по 24.05.2025 року (включно).

19.05.2025 року та 22.05.2025 відповідач надав ідентичні заяви (заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, вх. № 6606 та вх. № 6811), у яких просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

Суд ухвалою від 28.05.2025 відмовив в задоволенні заяв відповідача (вх. № 6606 та вх. № 6811) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

31.05.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання (вх. № 7274) про продовження встановленого судом строку на подання заперечення на відповідь на відзив.

02.06.2025 через систему «Електронний суд» відповідач надав заперечення на відповідь на відзив (вх. №7321)

В обґрунтування поважності причин пропущення цього строку відповідач зазначає, що відповідачем відповідь на відзив від позивача отримана 28.05.2025, а строк, наданий судом відповідачу для подання заперечень на відповідь на відзив сплинув 24.05.2025.

При вирішенні означеного клопотання відповідача суд виходить з наступного.

За приписами ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

У п. 8 ст. 165 ГПК України унормовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

При цьому, зазначений строк є строком, встановленим законом, відповідно не може бути продовженим судом відповідно до частини другої статті 119 ГПК України, оскільки його максимальна (гранична) межа визначена Законом - ГПК України, а може бути поновленим судом лише за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 3 статті 7 вказаного Закону встановлено, що доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ч. 1 статті 7 цього ж Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

З огляду на вказане, для забезпечення реалізації процесуальних прав відповідача, суд вважає причини пропуску строку на подання заперечень на відповідь на відзив, визначені відповідачем, поважними, пропущений процесуальний строк на подання заперечень на відповідь на відзив таким, що підлягає поновленню.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/895/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

ТОВ «Еско-Кремінь» 10.10.2017 року прийняло в обслуговування закінчений будівництвом багатоквартирний будинок АДРЕСА_2. Дана обставина передання будинку в управління підтверджується відповідним актом прийому-передачі житлового будинку АДРЕСА_2 на баланс та обслуговування від 10.10.2017 (а.с. 14).

Позивач зазначає, що з 10.10.2017 року ТОВ «Еско-Кремінь» надавало послуги з управління багатоквартирним будинком співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 (далі по тексту - Будинок НОМЕР_7).

Згідно структури та розміру тарифу на утримання та обслуговування житлового будинку для житлових приміщень з 10 жовтня 2017 року розмір тарифу на утримання будинку становив 3,40 гривень/кв.м., з 2018 року - 2,60 гривень/кв.м. та 126,58 послуги консьєржа з кожної квартири 126,58 гривень.

Квартири НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 у будинку АДРЕСА_2» перебували на балансі КГЖЕП «Автозаводське» у такі періоди:

- квартира НОМЕР_6 - з 25.05.2018 по 25.01.2021;

- квартира НОМЕР_2 - з 25.05.2018 по 23.10.2019;

- квартира НОМЕР_3 - з 25.05.2018 по 22.11.2021;

- квартира НОМЕР_4 - з 25.05.2018 по 06.09.2023;

- квартира НОМЕР_5 - з 25.05.2018 по 09.09.2021. Дана обставина сторонами не спростовується.

Рішенням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 25.02.2020 року управителем багатоквартирного будинку обрано ТОВ «Еско-Кремінь+».

23.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКО-КРЕМІНЬ+» (далі - Управитель) та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Співвласники) уклали договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - послуги з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1 Договору);

- послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території (п. 3 Договору);

- кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором (п. 6 Договору);

- ціна послуг з управління для житлових приміщень становить 3,60 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку для житлового приміщення в розмірі 3,40 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що мітиться у додатку 5 до цього договору; - винагороду управителю в розмірі 0,20 грн. на місяць (п. 10 Договору);

- оплата за послуги консьєржа у будинку становить 130 грн. на місяць з однієї квартири (п.12 Договору);

- плата за послуги з управління нараховуються щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п.13 Договору).

З 01.02.2021 року почали діяти нові тарифи для житлових і нежитлових приміщень. Так, згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2, затвердженого зборами співвласників багатоквартирного будинку від 07.12.2020 року) визначено тариф з витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку для житлового приміщення в розмірі 3,54 грн. за 1 кв.м.; послуги консьєржа (з квартири) - 150 грн. на місяць; - вивіз сміття - 0,47 грн. за 1 кв.м.

3 01.01.2022 року почали діяти нові тарифи для житлових і нежитлових приміщень. Так, згідно кошторису на утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2, затвердженого зборами співвласників багатоквартирного будинку від 07.12.2020 року) визначено тариф з витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку для житлового в розмірі 4,12 грн. за 1 кв.м.; послуги консьєржа (з квартири) - 168 грн. на місяць; вивіз сміття - 0,65 грн. за 1 кв.м.

Позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за посли з управління багатоквартирним будинком.

23.03.2020 року між ТОВ «Еско-Кремінь» та ТОВ«Еско-Кремінь+» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ «Еско-Кремінь+» отримало право вимоги виконання всіх зобов`язань з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2, які виникли у співвласників багатоквартирного будинку перед ТОВ «Еско-Кремінь» у період з 10 жовтня 2017 року до 22 березня 2020 року .

Тобто, зобов`язання з оплати послу з утримання Будинку НОМЕР_7, які виникли перед ТОВ «Еско-Кремінь», мають бути виконані перед ТОВ «Еско-Кремінь+».

Позивач наголошує, що у спірний період відповідач у повному обсязі отримував послуги з утримання будинку, обіцяв погасити заборгованість та просив зачекати поки відповідні кошти будуть закладені в бюджет, не висував будь-яких вимог або зауважень щодо управителя. На підтвердження цих обставин позивач надав суду копії листів, зокрема, листа № 01-141603 від 22.01.2021 (а.с. 56-60). Доказів у спростування викладеного суду не надано.

Позивач вказує на те, що в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не виконував належним чином зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2, внаслідок чого станом на сьогоднішній день утворилась заборгованість перед TOB «Еско-Кремінь+» у розмірі 108 257,96 грн за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2, а саме :

- за період з 25.05.2018 року по 25.01.2021 року з квартири НОМЕР_6 заборгованість у розмірі 12 117,62 грн,

- за період з 25.05.2018 по 23.10.2019 з квартири НОМЕР_2 - 6 482,49 грн;

- за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 з квартири НОМЕР_3 - 13 121,67 грн;

- за період з 25.05.2018 по 06.09.2023 з квартири НОМЕР_4 - 21 661,30 грн;

- за період з 25.05.2018 по 09.09.2021 з квартири НОМЕР_5 - 16 814,37 грн.

Дана обставина і стала підставою для звернення позивача до суду про стягнення

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

25.05.2018 рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 605 «Про затвердження акта приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука квартир НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в будинку АДРЕСА_2» затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука квартир НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в будинку АДРЕСА_2.

Пунктом 2 рішення вказані квартири передано на баланс КГЖЕП «Автозаводське».

В подальшому, з метою ефективного використання комунального майна та необхідністю забезпечення житлом спортсменів, які зробили значний внесок у розвиток спортивної галузі міста Кременчука, квартири 3 1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 закріплено за управлінням молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на праві оперативного управління.

Вказане підтверджується рішеннями Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від: 24.10.2019 «Про закріплення за управлінням молоді та спорту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на праві оперативного управління квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_2»;

26.01.2021 «Про закріплення за управлінням молоді та спорту Кременчуцької міської ради Полтавської області на праві оперативного управління квартири НОМЕР_6 по АДРЕСА_2»;

23.11.2021 «Про закріплення за управлінням молоді та спорту Кременчуцької міської ради Полтавської області на праві оперативного управління квартири No НОМЕР_3 по АДРЕСА_2».

Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою ТОВ «Еско-Кремінь+».

Квартира НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія СТЕ № 076221, виданого 07.09.2023 Департаментом житлово- комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області передано у приватну власності.

Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою ТОВ «Еско-Кремінь+».

29.06.2021 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 822 «Про надання згоди на безоплатну передачу майна, яке належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади, з балансу на баланс» надано згоду на безоплатну передачу майна з балансу комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на баланс виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області квартири НОМЕР_5 в АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12.08.2021 за № 1034 «Про включення до числа службових жилих приміщень та закріплення за виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області квартири НОМЕР_5 по АДРЕСА_2» включено до числа службових жилих приміщень та закріплено за виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області квартиру НОМЕР_5 по АДРЕСА_2.

10.09.2021 рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1192 «Про надання службового жилого приміщення» вирішено надати гр. ОСОБА_1, заступнику начальника управління розвитку підприємництва, торгівлі, побуту та регуляторної політики, службову трикімнатну квартиру НОМЕР_5 по АДРЕСА_2.

20.10.2023 рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького район Полтавської області «Про внесення змін до відомостей про Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» затверджено Статут Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в новій редакції.

Пунктом 1.2 та 1.3 Статуту передбачено, що підприємство засноване на комунальній власності Кременчуцької міської територіальної громади.

Підприємство функціонально підпорядковане Власнику в особі уповноваженого ним органу - Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - Департамент ЖКГ) в межах, визначених цим Статутом та Положенням про Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Підприємство є самостійною юридичною особою: має самостійний баланс; розрахункові, поточні та інші рахунки в банківських та кредитних установах; власне найменування; гербову печатку, печатки, штампи та бланки зі своїм найменуванням та ідентифікаційним номером; діє на підставі Статуту; має право від свого імені укладати договори (угоди); користується усіма майновими і немайновими правами; несе майнову відповідальність по зобов`язанням згідно з чинним законодавством України; має право бути позивачем, відповідачем, третьою особою в судах з усіма процесуальними правами та обов`язками (п. 2.1 Статуту).

Відповідно до пункту 3.1 Статуту, предметом господарської діяльності підприємства, зокрема, є утримання на балансі об`єктів, власником яких є Кременчуцька міська територіальна громада в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області; здійснення повноважень в межах, визначених Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області щодо збереження майна, яке перебуває у комунальній власності; здійснення контролю за додержанням орендаторами умов договорів та оплату ними житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Господарського суду Полтавської області із позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району, Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське", управління молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення грошових коштів, у якому просило стягнути з Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість у розмірі 79 421,85 грн за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за квартири НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.06.2024 року у справі № 917/144/24 у задоволенні позову про стягнення заборгованості з Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відмовлено у зв`язку з тим, що остання є неналежним відповідачем.

При цьому суд встановив наступне :

- обставина прийняття ТОВ «Еско-Кремінь» в обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 саме в управління з 10 жовтня 2017 року та надання послуг з управління цим багатоквартирним будинком. Згідно структури та розміру тарифу на утримання та обслуговування житлового будинку для житлових приміщень з 10 жовтня 2017 року розмір тарифу на утримання будинку становив 3,40 гривень/кв.м., з 2018 року - 2,60 гривень/кв.м. та 126,58 послуги консьєржа з кожної квартири 126,58 гривень.

Рішенням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 25.02.2020 року управителем багатоквартирного будинку обрано ТОВ «Еско-Кремінь+».

- факт укладання 23.03.2020 року між ТОВ «Еско-Кремінь+» та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком;

- КГЖЕП «Автозаводське» є самостійною юридичною особою, функціонально підпорядковане департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, частково фінансується як за рахунок місцевого бюджету, так і державного та використовує отримані кошти у своїй господарській діяльності.

Суд зазначив, що зокрема, на відповідача покладається обов`язок щодо оплати послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України суд приймає як преюдиційні вищезазначені факти.

Так, враховуючи, що квартири НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5 по АДРЕСА_2 у спірний період перебувало на балансі у відповідача, тому саме на останнього покладається обов`язок щодо оплати послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 (справа № 953/24063/19, провадження № 61-5095 св 21) зазначено, що положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов 'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що частиною першою статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі

За таких обставин, у виниклих правовідносинах, враховуючи наведене правове регулювання, сама по собі відсутність договору про надання послуг з управління будинком у період з жовтня 2017 року по 2020 рік (момент проведення перших загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку НОМЕР_7, на яких було прийнято рішення про обрання управителя) не свідчить про відсутність підстав для надання послуг з управління будинком та здійснення оплати за такі послуги, а лише свідчить про те, що співвласники не проводили загальні збори та не реалізовували своє право на обрання управителя.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості.

Суд оцінює як безпідставні твердження відповідача про відсутність договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості, яка є предметом спору у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно ч. 12 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» питання щодо визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням віднесено до повноважень зборів співвласників.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування.

Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень, визначених абзацами другим - сьомим цієї частини (ч. 12-13 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, на момент закінчення будівництва та необхідності виконання цієї вимоги закону про передання будинку в управління у АДРЕСА_2 об`єднання співвласників у багатоквартирному будинку не було створено.

Враховуючи вимоги чинного законодавства будинок був переданий забудовником за відповідним актом Прийому-передання 10.10.2017 року в управління ТОВ «ЕСКО-КРЕМІНЬ», яке здійснює діяльність з комплексного обслуговування об`єктів (вказана обставина підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, доданою до позовної заяви). (копія акту наявна у матеріалах справи, а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» оплата за послугу з управління будинком мала здійснюватися щомісячно. Оскільки в законі не визначене конкретне число у місяці, до якого має здійснюватись оплата за житлово-комунальні послуги, слід вважати, що у період з жовтня 2017 року по березень 2020 року така оплата мала здійснюватись не пізніше останнього дня відповідного місяця споживання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Як вже зазначалось судом у описовій частині даного рішення, 25.02.2020 року співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийняли рішення про обрання управителя та обрали управителем ТОВ «Еско-Кремінь+» та 23.03.2020 року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Вказаний договір доданий до позовної заяви.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не передбачає укладення договору на управління багатоквартирним будинком з кожним співвласником багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Отже, договір від 25.03.2020 є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

При цьому, суд зазначає, що згідно приписів ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 37А/2020 від 23.03.2020 ніким не оспорювався, не визнаний судом недійсним, а відтак є правомірним та має виконуватись сторонами. Доказів у спростування викладеного суду не надано.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ч.1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене та не спростовану реальність отриманих відповідачем послуг, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 70 197,45 грн.

Наведеним вище у сукупності спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідача строку виконання грошових зобов`язань з оплати таких послуг на підставі укладеного між сторонами спору договору.

Відповідачем не надано доказів оплати наданих позивачем послуг на загальну суму 70 197,45 грн, а отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача цієї заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інші доводи відповідача спростовуються наведеним.

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Стосовно посилань відповідача про те, що позивачем пропущено строки позовної давності суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з періодичних платежів за отримані послуги за період починаючи з жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже по кожному з нарахованих платежів застосовується загальний строк позовної давності три роки. Відповідно, по платежу, який мав бути сплачений у жовтні 2017 року строк позовної давності мав би сплинути у жовтні 2020 року.

При цьому, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 до 22 травня 2020.

Карантин неодноразово продовжувався та тривав до 30 червня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року «Про відміну, зг території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався неодноразово і триває до цього часу.

На момент звернення позивача з даним позовом до суду приписи п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України були чинні.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, введення в Україні карантину, згодом введення в Україні воєнного стану та продовження і зупинення у зв`язку з цим строків позовної давності, станом на момент подання позивачем позову строк позовної давності не закінчився по вимогам про стягнення заборгованості за жовтень 2017 року і за наступні більш пізні періоди.

Отже, посилання відповідача в цій частині є безпідставними та не оцінюються судом як правомірні.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Позивач заявив до стягнення з відповідача :

- 8 002,28 грн 3% процентів річних, з яких : 450,24 грн за період з 25.05.2018 по 25.01.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_6; 1 069,88 грн за період з 25.05.2018 по 23.10.2019 на заборгованість по квартирі НОМЕР_2 ; 1 344,88 грн за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_3 ; 2 220,13 грн за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_4 ; 1 825,63 грн за період з 25.05.2018 по 09.09.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_5 ;

- 30 058,23 грн інфляційних втрат, з яких : 7 882,10 грн за період з 25.05.2018 по 25.01.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_6 ; 4 885,41 грн за період з 25.05.2018 по 23.10.2019 на заборгованість по квартирі НОМЕР_2 ; 6 939,НОМЕР_2 грн за період з 25.05.2018 по 22.11.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_3 ; 3 706,86 грн за період з 25.05.2018 по 06.09.2023 на заборгованість по квартирі НОМЕР_4 ; 9 644,65 грн за період з 25.05.2018 по 09.09.2021 на заборгованість по квартирі НОМЕР_5 .

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань (з урахуванням моменту виникнення зобов`язань з оплати отриманої теплової енергії за кожний окремий місяць), не виявив завищення їх розміру з боку позивача, вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 70 197,45 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 по квартирах НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5; 8 002,28 грн три проценти річних та 30 058,23 грн інфляційних втрат, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні даного позову позивачем платіжною інструкцією № 178 від 24.04.2025 було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі та враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» (39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Гегечкорі Полковника, будинок 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еско-Кремінь+» (39600, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі, б. 32, ) заборгованість у розмірі 70197,45 грн за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2, три відсотки річних у розмірі 8002,28 грн, інфляційні втрати на суму заборгованості у розмірі 30 058,23 грн та 3 028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 24.07.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик