ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р. Справа№ 910/3238/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2025

у справі №910/3238/25 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс»

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі - ПрАТ «СК «УСГ») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі - ПрАТ СК «Інтер-Поліс») про відшкодування шкоди у розмірі 124 075,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, діючи як страховик особи, транспортний засіб якої було пошкоджено у результаті механічного зіткнення з іншим транспортним засобом , під керуванням водія винуватця у ДТП, відповідно до статей 993, 1191 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь ПрАТ «СК «УСГ» 103 396,02 грн страхового відшкодування, 2 018,67 грн судового збору та 4 166,67 грн витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відтак, вимоги про стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в порядку суброгації підлягають задоволенню. Водночас, врахувавши ту обставину, що позивач здійснив оплату на рахунок станції технічного обслуговування з призначенням платежу «без ПДВ», місцевий господарський суд дійшов до висновку, що сплата позивачем страхового відшкодування була здійснена без урахування сум ПДВ, а тому належною до стягнення буде сума страхового відшкодування у розмірі здійсненого ремонту 103 396, 02 грн.

Не погоджуючись із висновками та мотивами прийнятого судом рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило апеляційний суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі №910/3238/25 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення витрат зі сплати ПДВ в сумі 20 679,20 грн та прийняти в цій частині нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму коштів.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції про те, що сплата позивачем страхового відшкодування була здійснена без урахування сум ПДВ.

Апелянт вказував, що документальним підтвердженням факту оплати проведеного ремонту є платіжна інструкція №86893 від 06.12.2024, відповідно до якої виплачене страхове відшкодування на суму 124 075,22 грн, що відповідає виставленому рахунку станції технічного обслуговування та включає і суму ПДВ. Реквізити платіжної інструкції заповнюються платником самостійно відповідно до вимог постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» від 29.07.2022 № 163. Отже, зазначивши в призначені платежу фрази «Без ПДВ», позивач інформував отримувача, що проводить такий платіж без нарахування ПДВ на вказану суму, оскільки він не є платником ПДВ.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» у судовій справі № 910/3238/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Барсук М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 відкрито апеляційне провадження та вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, хоча про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду був належним чином повідомлений шляхом направлення відповідної ухвали суду до його електронного кабінету, зареєстрованого в автоматизованій системі документообігу суду.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при вирішенні позову, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 21.11.2024 року між ПАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_1 укладений договір № 29-0107-24-00454 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом страхування якого майнові інтереси стосовно транспортного засобу «Toyota RAV-4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору встановлено з 22.11.2024 по 21.11.2025.

22.11.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota RAV-4» ,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , про що була складена довідка НПУ, ідентифікатор №914047.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2024 у справі №760/31446/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

25.11.2024 страхувальник за договором № 29-0107-24-00454 від 21.11.2024 добровільного страхування наземного транспорту звернувся до позивача як страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування, в якій повідомив страховика про настання страхового випадку.

Відповідно до рахунку №СР00-094044 від 25.11.2024, виставленого ТОВ «Саміт Моторз Україна» , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota RAV-4» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила 124 075,22 грн , з яких ПДВ 20 679,20 грн.

Позивач склав страховий акт від 06.12.2024 №ДККА-87645, згідно з яким визнав, що пошкодження транспортного засобу «Toyota RAV-4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося внаслідок страхового випадку та призначив до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 124 075, 22 грн.

На підставі складеного страхового акту від 06.12.2024 №ДККА-87645 позивач сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 124 075,22 грн на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №86893 від 06.12.2024.

Водночас , цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача згідно з полісом серії №218576270, ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн, франшиза 0,00 грн.

Отже ,відповідач як страховик за договором цивільно-правової відповідальності прийняв на себе ризики настання цивільно-правової відповідальності особи, яка завдала шкоди.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 09.12.2024 №52859 , в якій просив відшкодувати в порядку суброгації 124 075,22 грн (список згрупованих поштових відправлень №4807 від 10.12.2024 та фіскальний чек № від 10.12.2024 наявний у матеріалах справи).

Вказана заява була отримана відповідачем 16.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №241.

Відповідач кошти в сумі 124 075, 22 грн не сплатив, що стало причиною виникнення даного спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Таким чином , до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - «ПДВ»).

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин того, чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17.

Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 826/7454/17 зазначив, що якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас у разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюється без урахування сум податку на додану вартість. А тому страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №565/1210/19 від 22.12.2020 та №911/286/20 від 21.12.2020.

Таким чином судовому дослідженню підлягають обставини, чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Саміт Моторз Україна» (надавач послуг з ремонту автомобіля) зареєстроване як платник ПДВ з 11.12.2008, індивідуальний податковий номер 55.

Виходячи з положень зазначеної норми пункту 36.2 статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок відповідача відшкодувати різницю на суму ПДВ виникає у разі надання доказів фактично проведеного ремонту.

У матеріалах справи наявний рахунок від 06.12.2024, виставлений ТОВ «Саміт Моторз Україна» за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, на суму 124 075,22 грн з яких сума ПДВ 20% складає 20 679, 20 грн, а сума ремонту 103 396, 02 грн.

Водночас, відповідно до платіжної інструкції №86893 від 06.12.2024 позивачем на рахунок станції технічного обслуговування 124 075,22 грн, що відповідає повній вартості відновлювальних робіт (у тому числі ПДВ).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково ототожнює наявність фрази «Без ПДВ» в призначені платежу як оплату позивачем страхового відшкодування без урахування сум ПДВ. Платіжна інструкція №86893 від 06.12.2024 містить наступне призначення платежу: «Страх.відшк.29-0107-2400454 в21.11.24 стр.акт ДККА-87645 в 06.12.24; ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 ;Рах СР00-094044 25.11.2024. Без ПДВ»

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пп.196.1.3 п.196.1 ст.196 р. V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) не є об`єктом оподаткування ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 7 березня 1996 року №85/96-ВР «Про страхування» зі змінами та доповненнями страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 41 розділу II постанови правління НБУ №163 від 29.07.2022 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Принципу змагальності в господарському судочинстві найбільшою мірою відповідає стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 10.09.2019 р. у справі № 916/2403/18), і саме цей стандарт, як правило, має застосовуватись при розгляді господарських спорів (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17 від 14.08.2018 у справі № 905/2382/17).

Матеріали справи підтверджують, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 124 075,22 грн була перерахована на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна», яке є платником податку.

Натомість надання послуг із страхування і перестрахування не є об`єктом оподаткування, то виплата страхових платежів також не є об`єктом оподаткування ПДВ та операція з отримання таких страхових платежів чи операція з їх виплати не змінює суму податкового кредиту або податкових зобов`язань. А відтак, фраза «Без ПДВ» свідчить про інформативний характер та не може розцінюватися як виключення ПДВ з вартості проведених робіт, або як доказ несплати такого податку виконавцю послуг, який є зареєстрованим платником ПДВ.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З огляду на встановлені у справі обставини в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 20 679,20 грн вартості страхового відшкодування, зокрема, суми ПДВ та 403,73 грн судового збору - скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог, у яких судом першої інстанції неправомірно було відмовлено.

У решті висновків рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі №910/3238/25 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі №910/3238/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 20 679,20 грн вартості страхового відшкодування та 403,73 грн судового збору.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А, ) 124 075,22 грн (сто двадцять чотири тисячі сімдесят п`ять гривень 22 копійок) страхового відшкодування, 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору та 4 166,67 грн (чотири тисячі сто шістдесят шість гривень 67 копійок) витрат на правничу допомогу.».

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А, ) 3 633,60 грн. (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 копійок) судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати накази на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи №910/3238/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко