ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Справа № 914/51/25

місто Львів

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соловей», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , м.Львів

про стягнення 128 055,29 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Надія ВАШКЕВИЧ

Представників сторін:

від позивача: Мірошнікова Х.А. - представник (в режимі ВКЗ);

від відповідача: Орач О.А. - представник;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: не з`явилась.

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

2. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соловей» про стягнення 128 055,29 грн.

3. Ухвалою суду від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи №914/51/25 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

4. Проінформовано сторони, що розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, оскільки судове засідання не проводиться, а тому процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Господарського процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

5. Встановлено відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

6. Ухвала суду надіслана сторонам в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та доставлена до електронного кабінету 08.01.2025 року.

7. 14.01.2025 від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника (вх.№1065/25).

8. 20.01.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх.№238/25) та заяву про долучення доказу (вх.№1477/25).

9. У прохальній частині відзиву серед іншого відповідач просить перевести розгляд справи №914/51/25 зі спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін у загальне позовне провадження із відповідним призначенням судових засідань та викликом сторін. А також залучити до розгляду справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

10. 21.01.2025 представником відповідача подано додаткові пояснення по справі (вх.№1569/25).

11. 22.01.2025 від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (вх.№266/25).

12. 24.01.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№2022/25).

13. Ухвалою суду від 24.01.2025 суд призначив судове засідання на 12.02.2025 та залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 .

14. 28.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшла заява про виконання ухвали суду (вх. № 2346/25).

15. 29.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшли пояснення по даній справі (вх. № 2345/25).

16. 30.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи (вх. № 2601/25).

17. 30.01.2025 через систему «Електронний Суд» надійшло клопотання (вх.№2602/25) про проведення судового засідання 12.02.2025, по справі 914/51/25 у режимі відеоконференції.

18. 10.02.2025 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача надійшли пояснення по даній справі, в яких просить долучити до матеріалів справи фото та флеш накопичувач (вх. № 3529/25).

19. 12.02.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшло клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 567/25).

20. 18.02.2025 через систему «Електронний Суд» від представниці відповідача надійшли заперечення на письмові пояснення Третьої особи (вх. №4303/25).

21. Ухвалою суду від 19.02.2025 постановлено подальший розгляд справи №914/51/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 12.03.2025

22. 07.03.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6009/25).

23. Ухвалою суду від 12.03.2025 відкладено розгляд справи на 26.03.2025.

24. Протокольною ухвалою від 26.03.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.04.2025.

25. Ухвалою суду від 02.04.2025 відкладено підготовче засідання на 30.04.2025 та витребувати у позивача огляду у судовому засіданні оригінали фото (у кольоровому варіанті) пошкодженого автомобіля на території автозаправки, які були долучені до позовної заяви; належні докази де відображено дату та час створення фотографій, що були долучені Позивачем до позовної заяви (на території автозаправки).

26. Призначене на 30.04.2025 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з поступленням повідомлення про замінування будівлі Господарського суду Львівської області. Ухвалою суду від 30.04.2025 призначено підготовче засідання на 14.05.2025.

27. В підготовчому засіданні 14.05.2025 оголошено перерву до 28.05.2025.

28. 19.05.2025 через систему «Електронний Суд» від представника третьої особи надійшло клопотання про долучення доказів, а саме кольорові фото з місця події 5 шт. (вх. №12942/25).

29. 26.05.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №13850/25).

30. Ухвалою суду від 28.05.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 25.06.2025.

31. Протокольною ухвалою суду від 25.06.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.07.2025.

32. Позивач заперечив явку представника в судовому засіданні в режимі відео конференції. Позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

33. Відповідач явку представника в судове засідання забезпечив, позовні вимоги заперечив. Крім того просив, стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 22018,00 грн.

34. Третя особа в судове засідання не з`явилася.

35. Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

36. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

37. В судовому засіданні 04.07.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

38. АРГУМЕНТИ СТОРІН

39. Аргументи позивача.

40. Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що 20.02.2021 внаслідок падіння замерзлої брили з льоду та снігу із даху будинку АДРЕСА_3 було пошкоджено транспортний засіб «Pеugeot» д. н. з. НОМЕР_1 , внаслідок чого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 128 055,29 грн.

41. Оскільки страховий випадок стався біля будинку, балансоутримувачем якого є ОСББ «Соловей», позивач просить стягнути з відповідача шкоду завдану транспортному засобу в розмірі 128 055,29 грн.

42. Аргументи відповідача.

43. Відповідач позовні вимоги заперечує.

44. Відповідачем заперечується не сам факт пошкодження автомобіля, а саме місце настання страхового випадку, належність відповідача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) ОСББ «Соловей» та наслідком пошкодження автомобіля.

45. Так зокрема відповідач зазначає, що наявні суперечності у відомостях протоколу огляду та долучених фотографіях, щодо місця розташування пошкодженого автомобіля, що свідчить про відсутність достовірної фіксації місця події, та дає підставу припустити, що описова частина та фотофіксація відображають різний час обстановки.

46. Відповідач вважає не доведеною вину ОСББ , оскільки автомобіль розташований у такий спосіб, що унеможливлює падіння будь-чого з даху сусіднього будинку саме на автомобіль відповідно до фото фіксації. Вважає, що позивачем не доведено належними доказами, на підставі чого саме ОСББ повинно бути відповідачем за суброгаційним позовом.

47. Відповідач вважає, що дані пошкодження автомобіля могли бути наслідком падіння брили в інший спосіб та за участі інших осіб та у іншому місці, або з дахів інших нежитлових приміщень.

48. Крім того відповідач зауважує, що з долучених фотографій до протоколу не вбачається жодних зображень брил, чи стану снігового покриву.

49. Щодо долучених додаткових фотографій, що відтворюють пошкодження автомобіля, то відповідач зазначає, що такі фотографії не підтверджують зв`язку між діями (бездіяльністю) ОСББ «Соловей» та наслідком - пошкодженням автомобіля, оскільки такі зроблені у світлий час доби та не на території ОСББ «Соловей», а на території автозаправки WOG. Поблизу АДРЕСА_3 відсутні будь-які автозаправні станції.

50. На переконання відповідача неможливо встановити час, коли зроблені додаткові фотографії та встановити особу, яка їх зробила.

51. Крім того відповідач зазначає, що жодного представника з боку ОСББ «Соловей» до складення протоколу та огляду місця події залучено не було.

52. Поряд з цим, відповідач також зазначає, що відповідно до норм ДБН Б.2.2-12:2019 (чинних на момент складення протоколу) мінімальна відстань від житлового будинку для паркування автомобілів становить 10 м. Вадтак, якщо даний автомобіль був припарковий ближче , а на фото, які долучені до протоколу ВП №2 ЛРУП ГУНП у Львівській області, не відтворена реальна картина щодо паркування автомобіля, то відповідач припускає, що користувач автомобіля порушив норми, встнановлені для паркування автомобілів та Правил дорожнього руху..

53. Відповідач вважає, що надані Позивачем та Третьою особою докази не відображають чіткої картини події пошкодження автомобіля, жодним чином не відображають характеру (джерела) пошкодження автомобіля, не доводять вини ОСББ «Соловей» та не відображають причинно-наслідкового зв`язку. Відтак, не є належними та достатніми (допустимими).

54. Представник відповідача заявив про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 22018,00 грн.

55. Аргументи третьої особи.

56. У поясненні на позовну заяву, третя особа зазначила, що приїхавши на роботу біля 12:00 год. 20.01.2021 припаркувала своє авто «Pеugeot» д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку АДРЕСА_3. Близько 15:00 год. до ОСОБА_1 підійшов адміністратор салону краси в якому третя особа працює і повідомив, що з даху будику під яким було припаркове не її авто впала глиба льоду.

57. Зазначає, що після завершення робочого дня ОСОБА_1 звернулася у відділення поліції, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де написала заяву щодо вжиття заходів до відповідальної особи.

58. Третя особа зазначає, що дана подія була зафіксована камерою відео спостереження з вищевказаного будинку, а саме на вході у салон. На підтвердження додано відеозапис на флеш носії.

59. ОСОБА_1 стверджує, що їй відомого, що будинок АДРЕСА_3 обслуговує ОСББ «Соловей».

60. Додає фото будинку і місця, де було припаркове авто з Інтернет ресурсу.

61. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

62. 15.04.2020 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0337/20-Тз/Лв «ALL Risks», за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділі 5 цього договору.

63. Інформація про ТЗ та застраховане обладнання (п.п.5;6 договору):тип: легковий; марка (модель): Pеugeot 3008, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ; реєстраційне свідоцтво (серія, номер): НОМЕР_2 ; номер кузова (шасі): НОМЕР_3 ;рік випуску: 2020;колір: білий.

64. У р.7 (п.п.7.1-7.3) передбачені страхові ризики: викрадення; збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП); збитки внаслідок інших подій.

65. Зі змісту п.22.2.3 «Збитки внаслідок інших подій» слідує, що до подій відносяться , у тому числі : падіння предметів на ТЗ (дерев, снігу, льоду, стовпів, рекламних щитів та ін).

66. Як вбачається з матеріалів з розгляду звернення, яке надійшло у відділ поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області від ОСОБА_1 з приводу пошкодження її автомобіля Pеugeot 3008; реєстраційний номер: НОМЕР_1 , 20.02.2021 п. ОСОБА_1 біля 12 год. припаркувала свій автомобіль за адресою : АДРЕСА_3. Цього дня о 15:00 год, їй було повідомлено про пошкодження її автомобіля, внаслідок падіння на автомобіль частини брили льоду.

67. До матеріалів справи долучено протокол огляду місця події від 20.02.2021 за підписом слідчого Відділом поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Білик А.В.

68. 20.02.2021 про подію був повідомлений страховик ( позивач у справі).

69. Підтвердженням повідомлення ОСОБА_1 страховика (приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування») про подію з пошкодження автомобіля, є копія заяви від 20.02.2021 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, яка долучена позивачем до позовних матеріалів.

70. З матеріалів у справі вбачається, що 22.02.2021 було проведено огляд транспортного засобу СПД ФО Городецьким Я.Б. (суб`єктом оціночної діяльності, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №821/18 від 26.10.2018, дійсний до 26.10.2021), та за результатами огляду зафіксовано пошкодження вказаного автомобіля, описано пошкодження та тип ремонтної операції, що підтверджується складеним Протоколом огляду транспортного засобу від 22.02.2021 року. У подальшому, суб`єктом оціночної діяльності Городецьким Я.Б. складено Звіт №278/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Дата складання звіту - 09.03.2021.

71. Відповідно до Страхового акту №006.00376821-1 від 01.03.2021 страховик визнав подію страховим випадком, та відповідно до розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування - 128055,29 грн.

72. Платіжним дорученням №11524544 від 03.03.2021 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» перераховано на рахунок отримувача, ФОП Перепелиці Я.Т, кошти в сумі 128055,29 грн. з призначенням платежу «страх. виплата ОСОБА_2 , Акт № №006.00376821-1 від 01.03.21, зг. Рах № 15 від 22.02.2021 р. без ПДВ».

73. Рахунок - фактура № 15 від 22.02.2021 р. на загальну суму 128055,29 грн., виписаний ФОП Перепелицею Я.Т. долучено до позовних матеріалів.

74. Відділом поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області за результатами перевірки звернення, яке надійшло у відділ поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області від заявника - ОСОБА_1 (особа яка керувала транспортним засобом), сформовано Довідку від 23.02.2021 р. №407/39/04/08/2021, згідно якої вбачається, що гр. ОСОБА_1 зверталась 20.02.2021 у ВП№2 ЛРУП ГУНП у Львівській області по факту пошкодженя автомобіля марки Pеugeot 3008, д/н НОМЕР_1 внаслідок падіння 20.02.2021 приблизно о 15год. з даху будинку АДРЕСА_3 брили льоду. Під час огляду на автомобілі виявлено деформацію капота, розбиту ліфу фару, пошкодження бампера. Звернення зареєстровано в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції» у відділі поліції №2 ЛРУП ГУНП у Львівській області за №3444 від 20.02.2021.

75. Відділ поліції №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області листом від 23.02.2021 №407/39/04/08/2021 повідомив ОСОБА_1 , що за результатами розгляду звернення останнього з приводу пошкодження його автомобіля за адресою АДРЕСА_3 , відомості, які наведені у зверненні, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень вказаних у даному зверненні. Заявника інформовано про те, що будинок АДРЕСА_3 обстлуговує ОСББ «Соловей». Запропоновано звернутися в суд в приватному порядку.

76. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надіслано адвокатський запит до Сихівської районної адміністрації з проханням надати інформацію про балансоутримувача багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

77. У відповідь на вказаний запит Сихівська районна адміністрація надала відповідь, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться на утриманні ОСББ «Соловей» (лист №34-вих-31399 від 16.04.2021).

78. Позивач відправив до ОСББ «Соловей претензію (вих. №290321-955/р від 29.03.2021) із вимогою відшкодувати понесені Позивачем витрати у розмірі 128 055,29 грн. Доказів оплати матеріали справи не містять.

79. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вважає, що має суброгаційне право до ОСББ «Соловей» як підприємства, відповідального за утримання будинку АДРЕСА_4 , в розмірі фактично завданих збитків, тобто 128 055,29 грн.

80. ОЦІНКА СУДУ.

81. Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події, у відповідності до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 0337/20-Тз/Лв від 15.04.2020 (укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник)), на підставі страхового акту № 006.00376821-1 від 01.03.2021 в порядку статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування».

82. Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

83. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

84. Згідно статті 8 вказаного Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

85. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

86. Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

87. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону).

88. Положеннями статті 979 ЦК України визначено правову природу договору страхування як договору, за яким страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

89. Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

90. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

91. Отже, початок дії договору співпадає з початком строку, узгодженого сторонами для його дії.

92. З матеріалів справи встановлено, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (Страховик) та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 0337/20-Тз/Лв від 15.04.2020, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_4 .

93. Договір страхування діяв на дату виникнення страхової події 20.02.2021, що була визнана позивачем як страховий випадок.

94. Статтею 5 Закону України «Про страхування» передбачено, що залежно від вольового характеру страхування може бути добровільним або обов`язковим. Суд зауважує, що саме залежно від виду укладеного договору страхування потерпілою стороною страховик і набуде можливості застосувати право вимоги в порядку суброгації чи регресу.

95. Поняття добровільного майнового страхування розкривають положення статті 6 Закону України «Про страхування» та статей 979, 982 ЦК України. Добровільне страхування здійснюється на основі договору між страховиком і страхувальником.

96. Основним призначенням добровільного страхування є майновий захист інтересів страхувальника, що покликаний зменшити шкідливі для власника (володільця) наслідки пошкодження чи знищення його майна.

97. Варто зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якої і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

98. Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

99. Статтею 993 ЦК та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

100. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

101. Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

102. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)

103. Судом встановлено, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна 0337/20-Тз/Лв від 15.04.2020 на користь ОСОБА_2 в розмірі 128055,29 грн., відтак має право на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування на підставі статті 993 ЦК та статті 27 Закону № 85/96-ВР з осіб, відповідальних за завдані збитки.

104. При цьому, відповідачем (особою, відповідальною за завдані збитки) за відповідним позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визначено ОСББ «Соловей».

105. Як вже зазначено, правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку із виплатою на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні.

106. Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України) суми завданої шкоди, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

107. За приписами пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

108. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

109. Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

110. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

111. Так, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

112. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

113. Як вбачаєтеся з матеріалів справи, зокрема із заяви страхувальника від 20.02.2021р., причина пошкодження припаркованого автотранспортного засобу зазначена падіння з даху будинку по АДРЕСА_3 великої глиби льоду.

114. На підтвердження своїх доводів позивачем долучено до матеріалів справи акт огляду місця події від 20.02.2021 за підписом слідчого Відділу поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Білик А.В. до якого долучено фотографії.

115. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи фотографії пошкодженого автомобіля, місцезнаходження якого не на місці події, а біля автозаправної станції.

116. Третьою особою долучено до матеріалів справи флеш-носій, із записом з камери відеоспостереження, яка встановлена на вході у салон краси, де працює ОСОБА_1 і який, за її твердженнями знаходиться за адресою АДРЕСА_3 у м.Львові.

117. Крім того, ОСОБА_1 долучено долучено фотографії пошкодженого автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 .

118. Надаючи оцінку даним доказам суд зазначає наступне.

119. Відповідно до процесуального законодавства (§ 5 Глави 5 ГПК України) доведення обставин у суді може відбувати із використанням доказів в електронному форматі. В цю категорію входять фото, аудіо- та відеозаписи, листування у месенджерах, соціальних мережах, бази даних, мультимедійні повідомлення тощо. Дані можуть зберігатися на портативних пристроях, в Інтернеті, розміщуватися на серверах.

120. Стаття 96 ГПК України передбачає, що електронними доказами вважається інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

121. Наданий п. ОСОБА_1 відеозапис з камери відеоспостереження вказаним вимогам не відповідає, він ніким не посвідчений і не підписаний. Поданий відеозапис підтверджує лише факт падіння чогось невідомого на невідомий автомобіль чи на невідому територію. З даного відео неможливо достеменно встановити характер (джерело) пошкодження і чи таке пошкодження взагалі відбулось.

122. Крім того, співставляючи надане відео і протокол огляду місця події, можна побачити, що не можливо встановити реального місця події падіння чогось невідомого, оскільки розташування автомобілів на фото і відео різне, на відео відсутній повний ряд автомобілів, котрі зафіксовані у фотографіях протоколу огляду місця події.

123. Крім того, суду не надано доказів джерела походження відеозапису, не перевірено його на можливість фальсифікації, оскільки як вбачається з відео на ньому наявне переривання зображення, що може також свідчити про втручання, а тому вказаний доказ судом визнається недопустимим.

124. Щодо фотографій долучених позивачем, де на його думку зафіксовано характер пошкоджень автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , то суд зауважує, що такі лише фіксують пошкодження автомобіля, але не підтверджують пошкодження саме внаслідок неправомірних дій ОСББ. Слід також вказати, що не є зрозумілим коли була здійснена фотофіксація, чому фото фіксація здійснена не на місці події (а на автозаправній станції). Щодо протоколу огляду місця події, то, як підтвердила і п.ОСОБА_1 в судовому засіданні, такий складено через 4 години після йомовірного часу події, без залучення представника ОСББ і не фіксує жодного доказу наявності брили льоду біля пошкодженого автомобіля, хоч і зазначається про неї.

125. Отже, з боку Позивача не доведено часу та дати створення фотографій, що були долучені Позивачем при поданні позовної заяви та в процесі підготовчого засідання, та не доведено вини Відповідача та причинно- наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) Відповідача та наслідком (характером пошкодження та самим фактом пошкодження автомобіля).

126. На переконання суду, докази, зокрема, фотографії, долучені позивачем і третьою особи, не можуть бути доказами у справі про відшкодування страхової виплати (суброгаційного позову), оскільки вони не заявлені Позивачем, як підстава для виплати страхового відшкодування, та є неналежними та недопустимими доказами.

127. Позивачем не доведено в чому полягає протиправна поведінка відповідача і з огляду на те, що уповноваженими на те особами не встановлено точного місця розташування Застрахованого ТЗ в момент падіння снігу.

128. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

129. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

130. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

131. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

132. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

133. 17.10.2019 набув чинності Закон України N 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

134. У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.97 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

135. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

136. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

137. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

138. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

139. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

140. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

141. Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

142. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

143. Враховуючи те, що позивачем не подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що матеріали позовної заяви не підтверджують спричинення саме відповідачем майнової шкоди власнику автотранспортного засобу, а містять лише не підтверджену, не перевірену інформацію, внаслідок якої страхова компанія (позивач), на припущеннях, дійшла до помилкового висновку про наявність вини відповідача у завданні майнової шкоди.

144. Відтак, за даних обставин справи, відповідач не є особою, яка завдала або з вини якої пошкоджений автотранспортний засіб, така особа позивачем та за матеріалами справи не встановлена.

145. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів завдання саме відповідачем шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними та вину відповідача.

146. СУДОВІ ВИТРАТИ

147. Судовий збір за подання позову на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

148. Відповідач у клопотанні поданому 26.05.2025 просить суд стягнути з позивача понесені судових витрат на професійну правничу допомогу..

149. При вирішенні заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу судом враховуються положення ст. 59 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

150. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

151. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

152. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано на підтвердження витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги 04.10.2024 між адвокатом Орач О.А. та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Соловей» (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги за № 05/2024.

153. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем долучено: акт про надані послуги № 4 від 20.01.2025, з якого вбачається наступні послуги: підготовка та подання відзиву на позовну заяву - 3000 грн; рахунок за № 1-914-51-25 від 20.01.2025, витяг банківського рахунку про оплату; акт про надані послуги № 5 від 24.01.2025, з якого вбачається наступні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту №01/01 від 20.01.2025 до ВП№2 ЛРУП ГУНП у Львівській області щодо звернення ОСОБА_1 про пошкодження автомобіля; підготовка та подання 24.01.2025 додаткових пояснень - 2000 грн; рахунок за № 2-914-51-25 від 24.01.2025, витяг банківського рахунку про оплату; акт про надані послуги № 6 від 28.01.2025, з якого вбачається наступні послуги: підготовка паперових копій електронних документів для відправки залученій третій особі ; надіслання документів через поштове відділення; подання заяви через ЄСІТС про виконання вимог ухвали; надання консультацій в телефонному режимі щодо користування в системі «Електронний суд» в частині надання електронної довіреності до доступу до електронної справи - 1650 грн; рахунок за № 3-914-51-25 від 28.01.2025, витяг банківського рахунку про оплату, - акт про надані послуги № 7 від 28.04.2025, з якого вбачається наступні послуги: представництво в судовому засідання 12.02.2025, опрацювання та аналіз письмових пояснень та додатків до них з боку ОСОБА_1 від 10.02.2025; підготовка та подання додаткових заперечень на письмові пояснення третьої особи, понесені витрати на послуги АТ «Укрпошта», представництво в судовому засіданні 19.02.2025, підготовка та подання узагальнених пояснень та понесені витрати на відправку третій особі, представництво в судовому засіданні 12.03.2025, підготовка та подання письмового клопотання, та понесених витрат з відправки письмового клопотання третій особі, представництво в судових засіданнях 26.03.2025 та 02.04.2025 - 14928,00 грн., рахунки № 5-914-51-25 від 11.02.2025, № 6-914-51-25 від 18.02.2025, № 7-914-51-25 від 07.03.2025, № 8-914-51-25 від 19.03.2025, № 9-914-51-25 від 01.04.2025; витяг банківського рахунку про оплату, рахунок № 11-914-51-25 від 20.05.2025 - представництво в судовому засіданні 14.05.2025 - 1200 грн., витяг з банківського рахунку про оплату.

154. Відповідач заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу загальною вартістю 22018,00 грн.

155. Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на о плату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

156. За змістом ч. 5 і 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

157. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

158. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

159. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

160. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункт 269). Подібні висновки містяться зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а, 18.03.2021 у справі № 520/4012/19, 23.04.2021 у справі № 521/15516/19, 14.06.2021 у справі № 826/13244/16.

161. ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

162. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5- 7, 9 статті 129 цього Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

163. Суд наголошує на тому, що складність справи не полягає в ціні позову, а у категорії спору, а також у затрачених часі та зусиллях.

164. Крім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача.

165. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

166. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі №910/7032/17.

167. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

168. З урахуванням викладених обставин, суд, керуючись принципом співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи, обсягом і змістом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а також часу, витраченого на їх надання, дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат відповідача ОСББ «Соловей» на професійну правничу допомогу в сумі 20100,00 грн, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і підлягає відшкодуванню з боку позивача .

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соловей» (79066, м.Львів. вул..Кавалерідзе, 23, ) 20100,00 грн. витрат за надану правову допомогу.

3. Наказ видати згідно ст.327 ГПК України після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2025.

Суддя Щигельська О.І.