РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2025Справа № 910/5068/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/5068/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 37; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (04073, місто Київ, вул. Кирилівська, 160, корп. Б, оф. 309; )

про стягнення 421 200 грн 00 коп.,

без виклику представників сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес К» (далі - Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (далі - Відповідач) про стягнення попередньої оплати у розмірі 280 800 грн 00 коп. та штрафу в розмірі 140 400 грн 00 коп.

Відповідно до п. п. 1.2. Постачальник зобов`язується поставити Обладнання у строк що не перевищує 50 календарних днів, з моменту надходження авансового платежу згідно п. 3.2. цього Договору.

Загальна сума договору є сталою і становить 351 000 грн. 00 коп. з ПДВ та визначається згідно доданої до Договору специфікації або рахунку-фактури та накладної (п. 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що розрахунки за обладнання здійснюються шляхом перерахування Покупцем передплати на розрахунковий рахунок Постачальника у розмірі 80% від суми вартості обладнання за специфікацією, а саме 280 800 (двісті вісімдесят тисяч вісімсот) гривень 00 коп. Наступні 20% від вартості Обладнання, а саме 70 200, (сімдесят тисяч двісті) грн. 00 коп. сплачуються покупцем після монтажу на налаштування автоматики.

14.01.2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «АРЕС К» було здійснено передплату в сумі 280 800 (двісті вісімдесят тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в т.ч. ПДВ - 46800,00 грн.- що складає 80% вартості обладнання. Платіжна інструкція від 14.01.2025 р. № 493.

Відповідач відповідно до п. 1.2 Договору поставки обладнання №26.06.24-01 від 23.12.2024 повинен був здійснити поставку обладнання до 05.03.2025 р.

Станом на 18.03.2025 р. зобов`язання по поставці по договору Постачальником виконано не було.

Звернення позивача з претензією № 1803/01 від 18.03.2025 залишено Відповідачем без реагування.

Згідно із п.п. 4.3.2. Договору у випадку не поставлення Постачальником обладнання Покупцю у строки, передбачені цим договором, постачальник зобов`язується протягом 5-ти календарних днів повернути Покупцю оплачену Покупцем передплату у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.3. Договору У випадку не поставлення Постачальником обладнання Покупцю у строки, передбачені цим Договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання за цим Договором.

Загальна сума заборгованості становить 421 200 грн 00 коп, з яких: сума попередньої оплати у розмірі 280 800 грн 00 коп., штраф у розмірі 140 400 грн 00 коп.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2025 залишено позов без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

02.05.2025 через систему «Електронний суд» представником позивачем сформовано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала суду від 06.05.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 04073, місто Київ, вул. Кирилівська, буд. 160, корп. Б, оф. 309; ідентифікаційний код 41344736. Конверт з ухвалою суду від 06.05.2025 було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з зазначенням про те, що поштове відправлення не було вручено відповідачу, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до Витягу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадським формувань сформований станом на 22.07.2025, Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт», дані про перебування юридичної особи у процесі припинення - відсутні відомості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду по справі № 910/5068/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес К» (далі - Позивач/Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (далі - Відповідач/Постачальник) уклали Договір поставки обладнання №36.06.24-01 (вертикального підйомно-транспортувального) від 23.12.2024, який підписаний Сторонами та скріплений печатками, пунктом 1.1 якого визначено, що Постачальник зобов`язується поставити вертикально підйомно-транспортувальне обладнання: Платформа підйомна (ліфт) з вертикальним переміщенням для інвалідів та інших мало мобільних груп населення «UPL-01» з розмірами площадки 1200*900 мм, висота підйому до 4,5 м, вантажопідйомність до 250 кг, згідно ДК 021:2015 код 42410000-3 «Підіймально-транспортувальне обладнання» (42416300-8 «Підіймачі» далі (обладнання) у відповідності та Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток 1), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти вказане Обладнання.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити Обладнання у строк що не перевищує 50 календарних днів, з моменту надходження авансового платежу згідно п. 3.2 цього Договору.

Постачальник повинен поставити Покупцю Обладнання, якість якого відповідає технічним вимогам, які вказані в Специфікації до Договору (Додаток 1) (п. 2.1 Договору).

Постачальник гарантує, що якість Обладнання відповідає технічним вимогам, вказаним в Специфікації до Договору (Додаток 1). Термін гарантії на Обладнання складає 24 місяці з моменту підписання Видаткової накладної. Якщо протягом терміну дії гарантії Обладнання або його частини виявляться дефектними, то Постачальник зобов`язується усунути виявлені дефекти шляхом ремонту або заміни дефектних частин новими за власний рахунок в узгоджені Сторонами строки, які не можуть перевищувати 15 календарних днів (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору, Постачальник несе відповідальність за пошкодження Обладнання внаслідок транспортування до моменту передачі Обладнання Покупцю в місці постачання, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чарівна, 1Б, вказаною в п. 4.3.1 цього Договору. Перехід ризиків за пошкодження Обладнання здійснюється після монтажу Обладнання Постачальником за договором монтажу обладнання №36.06.24-02 від 23.12.2024.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 Договору, загальна сума договору є сталою і становить 351 000 грн 00 коп з ПДВ та визначається згідно доданої до Договору специфікації або рахунку-фактури та накладної. Розрахунки за Обладнання здійснюється шляхом перерахування Покупцем передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника у розмірі 80 % від суми вартості обладнання за специфікацією, а саме 280 800 грн 00 коп. Наступні 20 % від вартості Обладнання, а саме 70 200 грн 00 грн сплачуються Покупцем після монтажу та налаштування автоматики.

Договором поставки обладнання №36.06.24-01 (вертикального підйомно-транспортувального) від 23.12.2024 встановлено права та обов`язки сторін, зокрема, п. 4.1 , п. 4.1.1. Покупець зобов`язаний зробити в повному обсязі передоплату за вартість Обладнання. Прийняти по Видатковій накладній (із зазначенням кількості, ціни за одиницю та загальної вартості) Обладнання.

Пунктом 4.3, п. 4.3.1, п. 4.3.2, п. 4.3.3 Договору зазначено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Обладнання, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього Договору, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чарівна, 1Б. У випадку не поставлення Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим договором, Постачальник зобов`язується протягом 5-ти календарних днів повернути Покупцю оплачену Покупцем передоплату у повному обсязі. Підписання Покупцем Видаткової накладної на Обладнання підтверджує виконання Постачальником всіх взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору.

Відповідно до п. 4.4 Договору, Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримати передоплату за Обладнання.

Пунктом 5.1, п. 5.3, п. 5.4 Договору встановлена відповідальність сторін, а саме у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором. У випадку не поставлення Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання за цим Договором. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань по Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2025, а в частині виконання своїх зобов`язань, до повного їх виконання сторонами.

Пунктом 10.1 Договору зазначено, що невід`ємною частиною цього Договору є специфікація (Додаток 1).

Специфікацією до Договору поставки обладнання №36.06.24-01 від 23.12.2024, яка підписана сторонами та скріплена печатками, визначено найменування предмету закупівлі - Платформа підйомна (ліфт) з вертикальним переміщенням для інвалідів та інших мало мобільних груп населення «UPL-01» з розмірами площадки 1200*900 мм, висота підйому до 4.5 м, вантажопідйомність до 250 кг у кількості 1 шт за ціною 351 000 грн 00 коп. Даною Специфікацією визначена технічна специфікація, гарантія 12 місяців, Строки виготовлення - 50 календарних днів, з моменту надходження авансового платежу згідно п. 3.2. Умови оплати - 80 % передоплати, 20 % після монтажу та налаштування автоматики.

На виконання умов п. 3.2 Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес К» перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» передоплату у розмірі 80 % від суми вартості обладнання за специфікацією у розмірі 280 800 грн 00 коп (платіжна інструкція №493 від 14.01.2025).

Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання умов Договору Позивачем було виконано умови цього Договору та перераховано передоплату у розмірі 280 800 грн 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.01.2025.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Арес К» було направлено претензію Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» від 18.03.2025 за №1803/01 про повернення Позивачу сплаченої передоплати в сумі 280 800 грн 00 коп за обладнання відповідно до Договору на поточний розрахунковий рахунок зазначений у вимозі, оскільки Відповідачем не виконав свої зобов`язання та не поставив Покупцю Обладнання, чим порушив умови Договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: Договору поставки обладнання №36.06.24-01 (вертикального підйомно-транспортувального) від 23.12.2024, Специфікації до Договору поставки обладнання №36.06.24-01 від 23.12.2024, платіжної інструкції кредитового переказу коштів №493 від 14.01.2025, Претензії №1803 від 18.03.2025 із підтвердженням направлення на адресу Відповідача, наказу №2-К від 14.11.2018, Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К», судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК України).

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 509 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Подібної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанов від 08 грудня 2020 року у справі № 903/664/19.

Дослідивши зміст договору поставки обладнання №36.06.24-01 (вертикального підйомно-транспортувального) від 23.12.2024, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.2 Договору, Розрахунки за Обладнання здійснюється шляхом перерахування Покупцем передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника у розмірі 80 % від суми вартості обладнання за специфікацією, а саме 280 800 грн 00 коп. Наступні 20 % від вартості Обладнання, а саме 70 200 грн 00 грн сплачуються Покупцем після монтажу та налаштування автоматики.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес К» перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» передоплату у розмірі 80 % від суми вартості обладнання за специфікацією у розмірі 280 800 грн 00 коп (платіжна інструкція №493 від 14.01.2025).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Обладнання у строк що не перевищує 50 календарних днів, з моменту надходження авансового платежу згідно п. 3.2 цього Договору.

З урахуванням дати здійснення попередньої оплати на розрахунковий рахунок Постачальника та умов п. 1.1 Договору, граничний строк поставлення Обладнання до 05.03.2025.

Відповідно до п. 4.3.2 Договору сторони домовились, що у випадку не поставлення Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим договором, Постачальник зобов`язується протягом 5-ти календарних днів повернути Покупцю оплачену Покупцем передоплату у повному обсязі.

18.03.2025 Позивач звертався до Відповідача з Претензією №1803/01 про повернення сплаченої передоплати в сумі 280 800 грн 00 коп за Обладнання відповідно до Договору, яка була направлена 19.03.2025 на адресу Відповідача поштовим зв`язком. Відповіді від Відповідача отримано не було.

Доказів здійснення відповідачем поставки за вказаним договором або повернення передоплати матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частина 1 статті 664 ЦК України, встановлює два моменти, коли обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, а саме: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частини першої статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У загальних положеннях Цивільного кодексу України про купівлю-продаж (стаття 693) передбачена можливість проведення попередньої оплати товару та правила, пов`язані зі здійсненням такої оплати.

Згідно ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19).

Так, зі змісту частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №910/3611/23, від 09.02.2023 у справі №910/5041/22, від 07.02.2018 у справі №910/5444/17).

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 909/524/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя стаття 509 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

З урахуванням наведеного, оскільки позивач виконав свої зобов`язання з перерахування відповідачу попередньої оплати, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з поставки товару, з огляду на що, за висновками суду, у позивача в силу положень ст.693 ЦК України виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати. Загальна сума попередньої оплати за договором становила 608436,60 грн.

Суд враховує, що в статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати.

Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії" (п.74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166). Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.02.2018р. по справі №910/5444/17, від 30.10.2018р. по справі №917/63/18.

Отже, враховуючи те, що загальна сума грошового зобов`язання Відповідача, яка складає 280 800 грн 00 коп, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, та Відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про сплату вказаних грошових коштів на користь Позивача, або належні докази поставки Позивачу погодженого сторонами товару, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» про стягнення попередньої оплати у розмірі 280 800 грн 00 коп.

Також Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача штрафні санкції у розмірі 40% від вартості Обладнання за цим Договором у розмірі 140 400 грн 00 коп відповідно до п. 5.3 Договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.3 Договору сторони погодили, що у випадку не поставлення Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання за цим Договором.

Позивач просить стягнути з Відповідача штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання - 140 400 грн 00 коп (351 000 грн 00 коп. х 40 %).

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для нарахування Відповідачу штрафних санкцій, передбачених п. 5.3 Договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язань за договором, беручи до уваги той факт, що дані зобов`язання з приводу поставки товару не є грошовими зобов`язаннями та положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 03.03.2020 у справі № 922/2220/19, від 17.09.2020 у справі № 922/3548/19 та від 16.02.2021 у справі № 910/1972/20.

Перевіривши розрахунок штрафу, нарахований на підставі п. 5.3 Договору (40% від вартості Обладнання за цим Договором), викладений у позовній заяві, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафу за не поставлення Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим Договором, у розмірі 140 400 грн 00 коп підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (04073, місто Київ, вул. Кирилівська, 160, корп. Б, оф. 309; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 37; попередню оплату у розмірі 280 800 (двісті вісімдесят тисяч вісімсот) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (04073, місто Київ, вул. Кирилівська, 160, корп. Б, оф. 309; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 37; ) штраф у розмірі 140 400 (сто сорок тисяч чотириста) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Південь Ліфт» (04073, місто Київ, вул. Кирилівська, 160, корп. Б, оф. 309; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес К» (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 37; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 318 (шість тисяч триста вісімнадцять) грн 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення виготовлено 22.07.2025, з урахуванням перебування судді Блажівської О.Є у відпустці.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА