ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 червня 2025 року м. Черкаси справа № 925/674/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників учасників у справі

розпорядника майна Короткої А.В.,

від ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця Мельника О.Г.: Киришов О.В. адвокат, за довіреністю,

від боржника Поповський А.С. за довіреністю,

прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури Архипенко В.О.,

від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтуненко Пізняк Г.І. за довіреністю,

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях: Іщенко Р.П. самопредставництво,

від інших кредиторів не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Господарського суду Черкаської області в місті Черкаси заяву старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 квітня 2025 року № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника

у справі за заявою ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства Черкасирибгосп

про банкрутство юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Черкаської області перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства Черкасирибгосп, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 17.06.2021 та введено процедуру розпорядження майном. Ухвалою суду від 19.06.2024 розпорядником майна боржника призначено арбітражну керуючу Коротку Аллу Володимирівну.

08 квітня 2025 року до Господарського суду Черкаської області від старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява від 04 квітня 2025 року № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

В обґрунтування заяви, старший державний виконавець зазначив, що на виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 65672139, до складу якого входять 36 виконавчих проваджень про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» на користь фізичних, юридичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 6 886 683,15 грн, із них 8 виконавчих проваджень про стягнення на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі на загальну суму 1 252 738,92 грн в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

За приписами частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. Тобто, у разі відкриття провадження у справі про банкрутство боржника такими, що відповідатимуть положенням чинного законодавства України, вважатимуться лише ті дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть дозволені (санціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

У зв`язку з перебуванням у складі зведеного виконавчого провадження виконавчих проваджень про стягнення на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі на які згідно ч.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, та на підставі вищенаведеного, з метою дотримання прав і обов`язків сторін виконавчого провадження, а також з метою реального виконання рішення суду, враховуючи положення статті 41 Кодексу Закону з питань банкрутства та керуючись статтями 1,5, 18 та 34 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець просить суд надати дозвіл на реалізацію нерухомого майна, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить боржнику на праві власності, а саме нерухоме майно, що розташоване за адресою:

1. Черкаська обл., Черкаський р., с. Худяки, вулиця Рибальська, будинок 3;

2. Черкаська обл., Черкаський р., с. Червона Слобода, вулиця Рибальська, будинок 109;

3. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, провулок Леніна, будинок 2;

4. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, вулиця Шевченка, будинок 134-А;

5. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, вулиця Центральна, будинок 72-А;

6. Черкаська обл., Звенигородський (Городищенський) р-н, с. В`язівок, вул. Мічуріна, 2;

7. Черкаська обл., Уманський (Жашківський), с. Бузівка, вул. Ватутіна, 124 А.

Ухвалою від 17.04.2025 суд призначив заяву до розгляду у судовому засіданні на 27.05.2025.

06.05.2025 від розпорядника майна надійшло клопотання, у якому вона просить суд у задоволені вказаної заяви відмовити, оскільки задоволення вимог державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо звернення стягнення на всі об`єкти нерухомості боржника перешкоджатиме виконанню плану санації та унеможливить відновлення платоспроможності боржника, що є пріоритетним як для боржника так і для переважної більшості кредиторів, зокрема кредиторів членів трудового колективу.

Також в обґрунтування заперечень розпорядник майна зазначила:

- державний виконавець в заяві зазначив про наявність заборгованості на загальну суму 6 886 683,15 грн, з яких 1 252 738,92 грн заборгованість по заробітній платі. Згідно з реєстром вимог кредиторів ПрАТ «Черкасирибгосп» станом на 18.04.2025 загальний розмір вимог кредиторів щодо виплати заборгованості із заробітної плати становить 8 213 500,00 грн. Так, в разі надання органам виконавчої служби дозволу на звернення стягнення на всі об`єкти нерухомості боржника з усіх вимог по заробітній платі буде погашено лише частково, що порушуватиме права решти громадян працівників ПрАТ «Черкасирибгосп» перед якими наявна заборгованість із заробітної плати, яка не є предметом погашення в рамках виконавчих проваджень;

- заява державного виконавця не містить орієнтовної вартості об`єктів на які планується звернути стягнення та не передбачає визначення такої вартості для встановлення факту достатності та необхідності звернення стягнення на всю нерухомість ПрАТ «Черкасирибгосп», що позбавляє як учасників судового процесу так і безпосередньо суд об`єктивно оцінити необхідність та доцільність надання дозволу на реалізацію об`єктів нерухомості;

- постановою Північного апеляційного Господарського суду від 14.06.2023 Центральному відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надавався дозвіл на звернення стягнення державним виконавцем на рухоме майно боржника ПрАТ «Черкасирибгосп», а саме на 33 транспортні засоби. При цьому відомостей про реалізацію такого дозволу державним виконавцем та вжиті заходи для звернення стягнення на перелічені у постанові об`єкти майна до заяви не додаються. Відомостей про здійснення належним чином виконавчих дій, які випливають з надання такого дозволу немає, а тому немає обґрунтованої причини отримувати ще один дозвіл на звернення стягнення вже на нерухоме майно боржника;

- наявність обмежувального заходу щодо реалізації переліченого майна, що підтверджується Інформаційними довідками, які додані до заяви про звернення стягнення на нерухоме майно боржника та містять записи про чинне обтяження: арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкас 27.01.2020 в рамках кримінального провадження №0000022 від 26.06.2019.

Ухвалою від 28.05.2025 суд відклав розгляд заяви старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 квітня 2025 року № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в судовому засіданні на 09 год 00 хв. 17 червня 2025 року.

Запропонував розпоряднику майна до дати судового засідання надати суду відомості про вартість нерухомого майна, дозвіл на реалізацію якого просить надати державний виконавець.

16.06.2025 від розпорядника майна надійшло клопотання, в якому повідомлено, що матеріали справи про банкрутство ПрАТ «Черкасирибгосп» містять відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство датовану 16.06.2021 зареєстровану судом за вхідним №9862/21 від 17.06.2021. До даного відзиву боржником додавалися наступні документи:

- Перелік основних засобів ПрАТ «Черкасирибгосп» по підрозділу «Гірський Тикич»;

- Перелік основних засобів ПрАТ «Черкасирибгосп» по підрозділу «В`язівок»;

- Перелік основних засобів ПрАТ «Черкасирибгосп» по підрозділу «Степанці»;

- Перелік основних засобів ПрАТ «Черкасирибгосп» по підрозділу «Червона слобода»;

- Перелік основних засобів ПрАТ «Черкасирибгосп» по підрозділу «Худяки». Дані переліки містять вичерпну інформацію про склад майна ПрАТ «Черкасирибгосп» та його вартість, зазначені Переліки додано до клопотання.

У призначене судове засідання представники інших кредиторів не з`явилися, причини неявки не відомі. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

У судовому засіданні розпорядник майна, представники боржника, Ларіна М.В. та Фізичної особи-підприємця Мельника О.Г. повністю заперечили проти надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника; прокурор та кредитор Іщенко Р.П. поклались на розсуд суду.

В порядку ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) 17.06.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши заяву Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.04.2025 № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника судом встановлено наступне.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 65672139 до складу якого входять 36 виконавчих проваджень про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» на користь фізичних, юридичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 6 886 683,15 грн, із них 8 виконавчих проваджень про стягнення на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі на загальну суму 1 252 738,92 грн в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

В ході виконання зведеного виконавчого провадження виявлено рухоме майно боржника ПАТ «Черкасирибгосп», а саме автомобільну техніку (транспортні засоби) у кількості 32 шт, які оголошено в розшук постановою № 65569184 від 31.08.2022. Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 14.06.2023 надано дозвіл на звернення стягнення державним виконавцем па рухоме майно (транспортні засоби) боржника ПАТ «Черкасирибгосп». Станом на 27.03.2025 розшукано 2 транспортні засоби, які в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізовано шляхом проведення електронного аукціону.

В ході виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем вжито заходів щодо виявлення майна належного боржнику на праві приватної власності, шляхом направлення відповідних запитів до реєструючих право власності установ.

Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника, у зв`язку з чим у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зареєстровані обтяження відносно боржника.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване:

1. Черкаська обл., Черкаський р., с. Худяки, вулиця Рибальська, будинок 3;

2. Черкаська обл., Черкаський р., с. Червона Слобода, вулиця Рибальська, будинок 109;

3. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, провулок Леніна, будинок 2;

4. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, вулиця Шевченка, будинок 134-А;

5. Черкаська обл., Кам`янський р., с. Телепине, вулиця Центральна, будинок 72-А;

6. Черкаська обл., Звенигородський (Городищенський) р-н, с. В`язівок, вул. Мічуріна, 2;

7. Черкаська обл., Уманський (Жашківський), с. Бузівка, вул. Ватутіна, 124 А.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства головний державний виконавець просить суд надати дозвіл на звернення стягнення держаним виконавцем на зазначене вище нерухоме майно боржника.

За приписами частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. Тобто, у разі відкриття провадження у справі про банкрутство боржника такими, що відповідатимуть положенням чинного законодавства України, вважатимуться лише ті дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть дозволені (санціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі: порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувана поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до частини першої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУзПБ).

Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абз. 1 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

Господарським судом за власною ініціативою було здійснено витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності майна у власності боржника, з реєстрів судом встановлено, що у ПАТ «Черкасирибгосп» () на праві власності зареєстровано переліченого вище нерухоме майно. Також судом встановлено, що реєстри містять записи про чинне обтяження: арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкас 27.01.2020 в рамках кримінального провадження №0000022 від 26.06.2019 (т. 10, а.с. 225-243).

Відповідно до норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Судом з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просив накласти в рамках кримінального провадження №0000022 арешт на нерухоме та рухоме майно ПрАТ «Черкасирибгосп» ().

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкас 27.01.2020 в рамках кримінального провадження №0000022 від 26.06.2019 накладено арешт на нерухоме та рухоме майно ПрАТ «Черкасирибгосп» () а саме:

-комплекс будівель та споруд за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Бузівка, вул. Ватутіна, 124А, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 209;

-комплекс будівель та споруд за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Худяки, вул. Рибальська, 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 49;

-рибдільниця за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Рибальська, 109, загальною площею (кв.м): 839.6, реєстраційний номер нерухомості 49;

-нежитлова будівля, адміністративний будинок за адресою: Черкаська область, Городищенський район, с. В`язівок, вул. Мічуріна, 2, реєстраційний номер майна 11894702;

-нежитлова будівля за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Портова, 5, реєстраційний номер майна 19139717;

-комплекс за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Портова, 5, реєстраційний номер майна 14038449;

-комплекс будівель та споруд за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, с Телепино, провулок Леніна, 2, реєстраційний номер майна 38208979;

-комплекс будівель та споруд за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, с. Телепино, вул. Леніна, 72-А, реєстраційний номер майна 38208841;

-комплекс будівель та споруд за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, с. Телепино, вул. Шевченка, 134-А, реєстраційний номер майна 38208722.

Суд зазначає про те, що арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37,41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Правова природа арешту полягає у наслідках цієї процесуальної дії, якими є накладення заборони на право розпоряджатися майном, тобто арешт є тимчасовим обмежувальним стосовно майна заходом, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна.

ЄСПЛ у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

На відміну від кримінального провадження, наслідки триваючого виконавчого провадження чи провадження у справі про банкрутство є суспільно значущими, але не є небезпечними у порівнянні з суспільним інтересами, які захищаються шляхом накладення арешту у межах, зокрема, кримінального провадження. Це, ймовірно, може створювати певну ієрархію суспільних відносин, на захист яких судові та адміністративні органи накладають арешт або застосовують інші обмеження щодо майна боржника, у межах наданих ним повноважень. Дана правова позиція узгоджується із висновками колегії суддів Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство у постанові від 16.10.2018 у справі № Б-50/112- 09.

Арешт майна у розумінні кримінального процесу - це тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Отже, арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 КПК України - без можливості його скасування судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.11.2019 у справі № Б24/194-06 з посиланням на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у справах № 335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018), а також до правової позиції, що послідовно та неодноразово викладалась Верховним Судом стосовно правових наслідків для справи про банкрутство арешту майна боржника, накладеного в межах кримінального провадження, зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі № Б-50/112-09, від 11.04.2019 у справі № 926/1307-б/15, від 24.04.2018 у справі № 910/10369/15, від 18.04.2019 у справі № 1-23-32/135-08-4825.

Отже, обов`язком господарського суду у справі про банкрутство на будь-якій стадії провадження справи є оцінка правомірності реалізації майна боржника, з огляду на наявність накладеного арешту на таке майно, задля забезпечення не лише приватно-правових інтересів учасників справи про банкрутство, а й публічно-правових інтересів суспільства в цілому, виходячи із завдань судочинства.

У наведеному висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.11.2019 у справі № Б24/194-06.

Відтак, не можна вважати правомірними вимоги державного виконавця щодо надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ПАТ Черкасирибгосп, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки зазначене державним виконавцем нерухоме майно боржника має чинне обтяження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкас 27.01.2020 в рамках кримінального провадження №0000022 від 26.06.2019. Тому судом враховано, що скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37,41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 квітня 2025 року № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно (зазначено вище в ухвалі) боржника - ПАТ Черкасирибгосп, слід повністю відмовити.

Керуючись статтями 2, 41, 62, 63 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 235, 253-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 квітня 2025 року № 50630/26.21-49 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 253-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 липня 2025 року.

Суддя О.В. Чевгуз