ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Справа № 924/481/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - Шмиров Є.І. (в режимі відеоконференції);

відповідача - Логінова Т.Ю. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року у справі №924/481/24 (суддя Грамчук І.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/77-р/к від 03.11.2023

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року у справі №924/481/24 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/77-р/к від 03.11.2023, відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/481/24 у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А., суддя Павлюк І.Ю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.04.2025 у справі №924/481/24. Призначено справу №924/481/24 до розгляду на 14.07.2025 об 12:00 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 10.07.2025 №01-05/351 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Саврія В.А. у період з 12.06.2025 по 18.07.2025 включно, призначено заміну судді-члена колегії у справі № 924/481/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі № 924/481/24 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 справу №924/481/24 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12 березня 2019 року №52/5-рп/к розпочато розгляд справи №03-06/05-19 за ознаками вчинення ТОВ "Семар Поділля" і ФОП Бабій Л.М. порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів протягом листопада-грудня 2017 року (UA-2017-11-15-002391-a); протягом травня-червня 2017 року (UA-2017-05-27-000003-c); протягом квітня-травня 2017 року (UA-2017-04-20-001059-c); протягом квітня-травня 2017 року (UA-2017-04-26-001772-b).

Згідно з розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп "Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України" (зі змінами) з 01 червня 2020 року припинено Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. З 02 червня 2020 року Хмельницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України перейменоване на Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

За результатами розгляду справи № 03-06/05-19 дії ТОВ "Семар Поділля" і ФОП Бабій Л.М. було визнано порушеннями пункту 1 статті 50, пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Рішенням адміністративної колегії Відділення від 03 листопада 2023 року №72/77-р/к у справі № 03-06/05-19 визнано, що фізична особа - підприємець Бабій Лариса Михайлівна та товариство з обмеженою відповідальністю "Семар Поділля" вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлі: реконструкції берегозакріплювальних споруд з очисткою русла річки Десна від устя до мостового шляхопроводу автодороги Вінниця-Калинівка протяжністю 900 м в межах смт. Стрижавка, проведених Департаментом агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017-11-15-002391-a); реконструкції ставу з його екологічним поліпшенням в с. Михайлівка Тульчинського району (I черга), проведених Михайлівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області (ідентифікатор закупівлі в системі «ProZorro» UA-2017-05-27-000003-c); поточного ремонт ставу "Панський" (очищення дна водоймища з поліпшенням технічного стану та благоустрою) в с. Стадниця Вінницького р-ну Вінницької області, проведених Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017- 04-20-001059-c), реконструкції та поліпшення екологічного стану ставка з відновленням прибережної території в міському парку ім. Т.Г. Шевченка в місті Хмільнику Вінницької області, проведених Комунальним підприємством "Хмільниккомунсервіс" (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017-04-26-001772-b). На ТОВ "Семар Поділля" (ідентифікаційний код юридичної особи -36995664) накладено штрафні санкції загальною сумою 272 000,00 (двісті сімдесят дві тисячі) гривень.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим відповідачем Рішенням №72/7740-р/к, звернувся до суду з відповідним позовом.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу АМКУ, голови територіального відділення АМКУ, вимоги уповноважених ними працівників АМКУ, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Статтями 1, 4 цього Закону визначено, що конкуренція - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Одним із найпоширеніших видів порушень, що спотворює конкуренцію, є антиконкурентні узгоджені дії, внаслідок яких усувається конкуренція та змагальність між учасниками, що призводить до спотворення конкурентного середовища в цілому. Пунктом 4 частин 2 статті 6 вказаного Закону, визначено, що антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Відповідні дії становлять порушення законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 ст. 50 цього Закону).

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМКУ приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.

Закон України "Про публічні закупівлі", як указано в його преамбулі, визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальних громад. Його метою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

Учасники процедур закупівлі, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом (ч. 5 ст. 5 Закону). Крім того, конкурентна процедура закупівлі (тендер) - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі"). За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"). Водночас, згідно з частиною другою статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до приписів Закону "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51); за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону.

Судом враховується, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Відтак, у розгляді справ про оскарження рішень АМК щодо визнання дій суб`єктів господарювання антиконкурентними узгодженими для кваліфікації цих дій не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Отже, для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу. Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи комітету: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності. Питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України. Зазначена правова позиція Верховного Суду є сталою та послідовною. Про необхідність врахування наведеної правової позиції у застосуванні приписів статті 86 ГПК України зазначалося у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13.08.2019 у справі № 916/2670/18, від 05.08.2019 у справі № 922/2512/18, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 14.06.2022 у справі № 910/1667/21, від 11.04.2023 у справі № 910/21627/21.

Також Верховний Суд неодноразово вказував, що перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) АМКУ, з`ясовує і визнає наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсним рішення Комітету.

Відтак, господарські суди при розгляді справ про визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України не повинні перебирати непритаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМКУ, але зобов`язані перевіряти правильність застосування відповідних правових норм.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, за результатами аналізу тендерних пропозицій ТОВ "Семар Поділля" та ФОП Бабій Л.М., виявлено обставини, які свідчать, що останні узгоджували свою поведінку під час підготовки та участі в торгах. На підставі зазначеного, відповідно до статей 36, 37 Закону Розпорядженням адміністративної колегії від 12 березня 2019 року № 52/5-рп/к розпочато розгляд справи № 03-06/05-19 за ознаками вчинення ТОВ "Семар Поділля" і ФОП Бабій Л.М. порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Рішенням Адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/77-р/к від 03.11.2023 у справі № 72/77-р/к визнано, що фізична особа - підприємець Бабій Лариса Михайлівна та товариство з обмеженою відповідальністю "Семар Поділля" вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлі: реконструкції берегозакріплювальних споруд з очисткою русла річки Десна від устя до мостового шляхопроводу автодороги Вінниця-Калинівка протяжністю 900 м в межах смт. Стрижавка, проведених Департаментом агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017-11-15-002391-a); реконструкції ставу з його екологічним поліпшенням в с.Михайлівка Тульчинського району (I черга), проведених Михайлівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017-05-27-000003-c); поточного ремонт ставу "Панський" (очищення дна водоймища з поліпшенням технічного стану та благоустрою) в с. Стадниця Вінницького р-ну Вінницької області, проведених Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017- 04-20-001059-c), реконструкції та поліпшення екологічного стану ставка з відновленням прибережної території в міському парку ім. Т.Г. Шевченка в місті Хмільнику Вінницької області, проведених Комунальним підприємством "Хмільниккомунсервіс" (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" UA-2017-04-26-001772-b). На ТОВ "Семар Поділля" (ідентифікаційний код юридичної особи -36995664) накладено штрафні санкції загальною сумою 272 000,00 (двісті сімдесят дві тисячі) гривень, які останнім сплачені.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон, в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Відділення), підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до статті 36 Закону (в редакції, яка діяла на час прийняття розпорядження), підставами для початку розгляду справи є:

1. Органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

- заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

У разі надходження від заявника клопотання про можливість настання негативних наслідків, пов`язаних із поданням заяви, та з метою захисту його інтересів розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розпочинається за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

2. У випадках, коли дії чи бездіяльність, що містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції не має відчутного впливу на умови конкуренції на ринку, заявнику може бути відмовлено у розгляді справи.

Також частиною 2 статті 15 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що посадові особи апарату Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень з метою виконання завдань, визначених частиною першою цієї статті, за дорученням Голови Антимонопольного комітету України, державного уповноваженого чи іншого органу Антимонопольного комітету України можуть здійснювати такі дії: проводити розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу та попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання, проводити дослідження ринків; проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, з метою виконання завдань, керуючись статтями 3, 17, 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" відповідач провів дослідження щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у торгах та за його результатами прийняв оспорюване рішення.

Враховуючи викладене, доводи скаржника про відсутність підстав розпочати розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за власної ініціативи є безпідставними, оскільки відповідач діяв у межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Щодо доводів скаржника про недотримання відділенням ст. 49 Закону, то колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 49 Закону визначає підстави закриття розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, відповідно до абзацу 4 статті 49 Закону, розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо відповідача - юридичну особу ліквідовано. З огляду на зазначене, ця норма стосується виключно юридичних осіб та не може застосовуватися щодо фізичних осіб-підприємців.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до статті 1 Закону, суб`єктом господарювання є юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою.

У зв`язку з чим, у разі припинення господарської діяльності фізичною особою підприємцем така особа у розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" втрачає статус суб`єкта господарювання, а відтак на таку особу не може бути накладено штраф. Тому, штраф на ФОП Бабій Л. М. не накладався.

Разом з тим, одним із видів рішень, яке може бути прийнято органом Комітету відповідно до статті 48 Закону є рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до абзацу першого статті 5 Закону, узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. З огляду на зазначене, вчинення антиконкурентних узгоджених дій стосується не менше двох суб`єктів господарювання. Суб`єктами господарювання можуть виступати як фізичні особи підприємці, так і юридичні особи.

Верховний Суд своєю постановою від 27.08.2019 у справі №922/3685/18 також притримується зазначеної вище позиції наголошуючи на тому, що відповідачами у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції можуть бути як фізичні особи-підприємці, так і фізичні особи, що не мають такого статусу.

Антимонопольно-конкурентне законодавства не розмежовує дії вчинені фізичною особою як такою, і дії, вчинені цією ж особою як підприємцем.

У разі припинення фізичної особи-підприємця зазначена особа має можливість знову стати тим самим суб`єктом господарювання та в подальшому приймати участь в процедурах закупівель. В свою чергу, юридичні особи позбавлені такої можливості, так як при новій реєстрації юридичної особи, створюється новий суб`єкт господарювання.

Також слід звернути увагу на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №909/1104/23, в якому зазначено, що вирішення питання про закриття антимонопольної справи відноситься до виключних повноважень органу Антимонопольного комітету України і суд не вправі та не повинен перебирати на себе відповідні повноваження Антимонопольного комітету України, оскільки це суперечило б Конституції України.

Так, відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/77-р/к від 03.11.2023 та, відповідно, задоволення позовних вимог.

При цьому, посилання скаржника на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представника позивача, безпідставно відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, чим позбавив його права взяти участь у судовому засіданні, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів також враховує те, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бабій Лариси Михайлівни залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року у справі №924/481/24 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "16" липня 2025 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Юрчук М.І.