ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1302/23 (292/1473/24)

За заявою: ОСОБА_1

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

Треті особи:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ялинівка";

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кеафілд"

про розірвання договорів

в межах справи №906/1302/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники в засідання суду 08.07.2025 не з`явились.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.11.2023, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (12043, Житомирська область, Пулинський район, с.Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.08.2024 року у справі №906/1302/23 призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича (свідоцтво арбітражного керуючого № 149 від 18.02.2013; 03035, м. Київ, а/с 9; РНОКПП НОМЕР_1 ) за його згодою.

11.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Червоноармійського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова", в якому просить розірвати договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.04.2021 та договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.04.2021 (позовна заява датована 10.12.2024).

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 12.12.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова", треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ялинівка", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кеафілд" про розірвання договорів передано на розгляд Господарському суду Житомирської області за підсудністю, на розгляді якого перебуває справа № 906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

Протоколом передачі судової справи від 13.01.2025 позовну заяву передано для розгляду судді Гнисюку С.Д., в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" №906/1302/23 та присвоєно єдиний унікальний номер - №906/1302/23(292/1473/24).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.01.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 від 10.12.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" про розірвання договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис) до розгляду в межах справи про банкрутство №906/1302/23 та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.04.2025 зупинено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" про розірвання договорів до повернення матеріалів справи №906/1302/23 до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.06.2025 поновлено провадження у справі №906/1302/23 (292/1473/24); призначено засідання суду для розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні на 08.07.2025.

В засіданні суду 08.07.2025 розглядалась справа по суті.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї докази, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та проголосив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, після оголошення судом вступної та резолютивної частини рішення у даній справі, від представника позивача до суду надійшла заява від 08.07.2025 про залишення позову без розгляду.

Згідно з процесуальним законодавством, заява про залишення позову без розгляду подається до початку розгляду справи по суті.

Оскільки дану заяву судом було отримано вже після оголошення вступної та резолютивної частини рішення, правову оцінку цій заяві суд не надає.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, Господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно статті 7 Кодексу про банкрутство, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч.2 ст. 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Отже, при вирішенні спору суд з`ясовує характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний позивачем спосіб.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були або ж можуть бути вони порушеними.

При цьому, слід виходити з положень ст.11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Матеріальний аспект захисту охоплюється положеннями глави 3 ЦК України, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Розпорядник майна ТОВ "Ялинівка Нова" Кучак Ю.Ф., згідно клопотання від 31.03.2025, пояснив наступне. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20 березня 2025 року у справі №906/1302/23 (292/1473/24) повторно витребувано від ТОВ "Ялинівка Нова" в особі розпорядника майна ТОВ "Ялинівка Нова" ОСОБА_2 (до 05.04.2025) належним чином засвідчені договори. Розпорядником майна направлено ряд запитів на адресу директора ТОВ «Ялинівка Нова», зокрема вих.№02-01/128-2 від 27.08.2024, №02-01/128-2/3 від 09.09.2024, №02- 01/128-2/4 від 26.09.2024 про надання відомостей та копій документів боржника. Зазначені вище запити залишено без реагування, у зв`язку з чим виникла необхідність клопотати про припинення повноважень керівника Боржника. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13 березня 2025 р. у справі №906/1302/23 відсторонено ОСОБА_3 від виконання обов`язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинівка Нова» (). Покладено виконання обов`язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинівка Нова» (12043, Житомирська область, Пулинський район, с.Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ) на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича (свідоцтво арбітражного керуючого № 149 від 18.02.2013; 03035, м. Київ, а/с 9; РНОКПП НОМЕР_1 ). Зобов`язано ОСОБА_3 протягом трьох днів з дня постановлення даної ухвали передати розпоряднику майна, арбітражному керуючому Кучаку Юрію Федоровичу бухгалтерську та іншу документацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинівка Нова», його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. Розпорядником майна на адресу Керівника ТОВ "Ялинівка Нова" ОСОБА_3 направлено вимогу за вих.№02-01/128-82 від 18.03.2025р. щодо передачі бухгалтерської та іншої документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей Банкрута розпоряднику майном. Станом на 31.03.2025р. зазначену вимогу залишено без реагування, тому оригінали документів, зокрема витребуваних судом договорів розпоряднику майном ТОВ "Ялинівка Нова" не передано. Розпорядником майна отримано витребувані копії договорів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На виконання вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 20 березня 2025 року у справі №906/1302/23 (292/1473/24) надано суду:

1) Договори про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.04.2021 укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" та ОСОБА_1 щодо наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га;

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га;

2) Договори суборенди земельної ділянки від 01.04.2023, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кеафілд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" щодо наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га;

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га.

3) Договір (Договори) про продаж права оренди земельної ділянки № 1 від 01.09.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ялинівка" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" щодо продажу права на земельні ділянки:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га;

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га.

За клопотанням позивача, судом було витребувано у державного реєстратора Гладковицької сільської ради Житомирської області належним чином засвідчені:

1) Договори про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.04.2021 укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" та ОСОБА_1 щодо наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:57947866 від 29.04.2021; запис про інше речове право № 41774617);

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:57947487 від 29.04.2021; запис про інше речове право № 41773979).

2) Договори суборенди земельної ділянки від 01.04.2023 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кеафілд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" щодо наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:68326380 від 05.07.2023; запис про інше речове право № 50890405);

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:68326476 від 05.07.2023; запис про інше речове право № 50890500).

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, Землевласник) є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га, та земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га. Вказані земельні ділянки мають цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Андріївської сільської ради, Пулинського району Житомирської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з ДЗК про земельну ділянку.

26.04.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (далі - Відповідач; Землекористувач) було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (надалі - Договір 1) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га, строком на 5 років та із оплатою за один повний рік користування земельною ділянкою.

Предметом цього договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення (надалі по тексту - Земельна ділянка), детальна інформація про яку наведена в п. 1.2. даного договору, відносно якої Землевласник, в порядку та на умовах визначених даним договором, передає Землекористувачу право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (п. 1.1).

Земельна ділянка, зазначена в п. 1.1 цього Договору, відведена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку і перебуває у приватній власності Землевласника на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку (п. 1.2).

Інформація про земельну ділянку, що додатково ідентифікує останню:

- місцезнаходження Земельної ділянки - Андріївська сільська рада, Пулинського району, Житомирської області.

- кадастровий номер Земельної ділянки - :05:000:0018.

- загальна площа Земельної ділянки - 3,1976 та.

- цільове призначення Земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цей договір укладено на 5 (п`ять) років (п. 2.1).

Плата за право користування Земельною ділянкою, яке передається Землевласником Землекористувачу за цим Договором, встановлюється за погодженням Сторін та складає 5838,51 грн. (п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 51 копійка за один повний рік користування земельною ділянкою (п. 3.1).

Плата за право користування земельною ділянкою сплачується Землекористувачем на користь Землевласника щорічно, в строк до 31 грудня поточного року користування (п. 3.4).

Цей договір набирає чинності із дня його підписання Сторонами.

Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає у Землекористувача з моменту здійснення/проведення державної реєстрації такого права в порядку, встановленому законодавством України (п. 4.1).

Передача Земельної ділянки в користування Землевласником Землекористувачу здійснюється на протязі 5 (п`яти) робочих днів з дня проведення державної реєстрації такого права (п. 4.1. Договору) (п. 4.2).

Земельна ділянка вважається переданою Землевласником Землекористувачу з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою в порядку встановленому законодавством (п. 4.3).

Землевласник має право (п. 5.1.1):

б) вимагати від Землекористувача своєчасної сплати коштів, передбачених цим Договором.

Землекористувач зобов`язаний (п. 5.2.2):

в) своєчасно вносити плату за користування правом (земельною ділянкою);

Цей договір може бути достроково розірваний (п. 6.4):

- за взаємною згодою Сторін;

- у разі виявлення необумовлених Землевласником у Договорі недоліків Земельної ділянки, які істотно перешкоджають Землекористувачу використовувати Земельну ділянку;

- за рішенням суду.

Відповідач, передав право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га іншій особі - ТОВ "Кеафілд" на підставі договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2023 року.

26.04.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (далі - Відповідач, Землекористувач) було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (надалі - Договір 2) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га, строком на 5 років та із оплатою за один повний рік користування земельною ділянкою.

На підставі вказаного Договору 2, 26.04.2021 року було внесено запис про інше речове право № 41773979, а саме про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТОВ "Ялинівка Нова".

Предметом цього договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення (надалі по тексту - Земельна ділянка), детальна інформація про яку наведена в п. 1.2. даного договору, відносно якої Землевласник, в порядку та на умовах визначених даним договором, передає Землекористувачу право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (п. 1.1).

Земельна ділянка, зазначена в п. 1.1 цього Договору, відведена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку і перебуває у приватній власності Землевласника на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку.

Інформація про земельну ділянку, що додатково ідентифікує останню:

- місцезнаходження Земельної ділянки - Андріївська сільська рада, Пулинського району, Житомирської області.

- кадастровий номер Земельної ділянки - :01:000:0062.

- загальна площа Земельної ділянки - 0,7776 га.

- цільове призначення Земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 1.2).

Земельна ділянка (право користування Земельною ділянкою) передається Землевласником Землекористувачу з метою здійснення останнім сільськогосподарської діяльності - діяльності, що пов`язана з сільськогосподарським виробництвом і наданням послуг сільськогосподарського характеру (п. 1.3).

Цей договір укладено на 5 (п`ять) років (п. 2.1).

Плата за право користування Земельною ділянкою, яке передається Землевласником Землекористувачу за цим Договором, встановлюється за погодженням Сторін та складає 372,60 грн. (триста сімдесят дві) гривні 60 копійок за один повний рік користування земельною ділянкою (п. 3.1).

Плата за право користування земельною ділянкою сплачується Землекористувачем на користь Землевласника щорічно, в строк до 31 грудня поточного року користування (п. 3.4).

Цей договір набирає чинності із дня його підписання Сторонами (п. 4.1).

Передача Земельної ділянки в користування Землевласником Землекористувачу здійснюється на протязі 5 (п`яти) робочих днів з дня проведення державної реєстрації такого права (п. 4.1. Договору) (п. 4.2).

Земельна ділянка вважається переданою Землевласником Землекористувачу з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою в порядку встановленому законодавством (п. 4.3).

Землевласник має право (п. 5.1.1):

б) вимагати від Землекористувача своєчасної сплати коштів, передбачених цим Договором.

Землекористувач зобов`язаний (п. 5.2.2):

в) своєчасно вносити плату за користування правом (земельною ділянкою);

Цей договір може бути достроково розірваний (п. 6.4.):

- за рішенням суду.

Відповідач передав право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0062 площею 0,7776 га іншій особі - ТОВ "Кеафілд" на підставі договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2023 року.

Записи внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачем права користування вищевказаними земельними ділянками свідчать про те, що позивачка на виконання умов Договору 1 та 2 передала зазначені земельні ділянки у користування відповідачу у квітні 2021 року.

Проте, Землекористувач (Відповідач) не виконав свої зобов`язання за вказаними договорами та не сплачував позивачу плати за користування двома земельними ділянками за 2022 та 2023 роки. Аналогічно не було здійснено сплати орендної плати і за 2024 рік.

Оскільки, жодних платежів здійснено не було, позивач 21.01.2024 направила на адресу ТОВ "Ялинівка Нова" вимогу про сплату коштів за користування земельними ділянками за 2022, 2023 роки, де вказала реквізити карткового рахунку для сплати коштів. Вказаний лист було отримано Землекористувачем 06.02.2024, що підтверджується роздруківкою трек Укрпошти, проте жодних коштів за користування земельними ділянками остання не отримала.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тож іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, у тому числі розірвання договору.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з вимогами ст. 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і фізичною особою, юридичною особою (далі - землекористувач).

Відповідно до ч. 1 ст. 102-1 ЗК України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Стаття 408 ЦК України передбачає, що строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і не може перевищувати 50 років.

Згідно з вимогами ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі.

Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Власник земельної ділянки зобов`язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав.

Стаття 410 ЦК України встановлює права та обов`язки землекористувача.

Так, землекористувач має право володіти та користуватися земельною ділянкою в повному обсязі відповідно до умов договору.

Землекористувач має право передавати земельну ділянку в оренду.

Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

Землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умовами Договору 1 передбачено, що плата за користування Земельною ділянкою, яка передається Землевласником Землекористувачу за цим договором, встановлюється за погодженням сторін та складає 5838,51 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою та має бути сплачена в строк до 31 грудня поточного року користування (п. п. 3.1, 3.4 Договору).

Умовами Договору 2 передбачено, що плата за право користування Земельною ділянкою, яке передається Землевласником Землекористувачу за цим Договором, встановлюється за погодженням Сторін та складає 372,60 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою та має бути сплачена в строк до 31 грудня поточного року користування (п.п. 3.1, 3.4).

За нормами ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з зазначеною нормою статті ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 20.11.2024 по справі № 918/391/23).

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Крім того, суд зазначає про те, що Землекористувач, у відповідності до ст. 410 ЦК України, має право передавати земельну ділянку в оренду.

Умови Договорів 1, 2 не містять заборони для такого передання, у даному випадку суборенди, а також не містять норми щодо надання Землевласником згоди на передання в оренду, тому доводи Позивача у цій частині суд не приймає.

Отже, судом встановлено, що відповідачем систематично не сплачується плата за користування земельними ділянками.

Таким чином, несплата є істотним порушення умов договорів та діючого законодавства через значну міру позбавлення того, на що Землевласник розраховував при укладенні договорів з Землекористувачем. Безпосередньо несплата має відповідні наслідки, а саме: дострокове розірвання договору у випадку систематичної її несплати.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Відповідач систематично не сплачуючи плату за користування земельними ділянками, допустив істотне порушення умов Договорів, чим позбавив Позивача матеріальної вигоди, на яку той розраховував за фактом передачі землі в користування, а тому така обставина є підставою для дострокового розірвання договору.

Суд враховує, що Відповідачем будь-яких доказів на підтвердження сплати за користування земельними ділянками суду не подано.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Також, суд вказує, що за змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Крім того, п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, щодо розірвання договорів про надання права користування земельними ділянками, є самостійною підставою для проведення державної реєстрації припинення речового права (права оренди) на вказані земельні ділянки.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди, таке рішення є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.8 Закону України "Про оренду землі", з моменту припинення договору оренди землі, чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Отже, в даному випадку договори суборенди земельних ділянок від 01.04.2023 припиняють свою чинність в силу закону.

За таких обставин, наслідком розірвання судом зазначених вище Договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис) від 26.04.2021 є припинення в силу норми закону договіру суборенди земельної ділянки від 01.04.2023, в частині суборенди ТОВ "Кеафілд" земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0018, площею 3,1976 га, та договіру суборенди земельної ділянки від 01.04.2023, в частині суборенди ТОВ "Кеафілд" земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0062 площею 0,7776 га.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених Кодексом про банкрутство та Цивільним Кодексом, для розірвання договорів, у зв`язку з чим вважає за необхідне позовну заяву - задовольнити.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

Керуючись статтями 2, 7, Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 від 10.12.2024 задовольнити.

2. Розірвати Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис) від 26 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялинівка Нова» (12043, Житомирська область, Пулинський район, с. Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0018 площею 3,1976 га.

3. Розірвати Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис) від 26 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялинівка Нова» (12043, Житомирська область, Пулинський район, с. Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062 площею 00,7776 га.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (12043, Житомирська область, Пулинський район, с. Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) - 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту рішення: 09.07.25

Суддя Гнисюк С.Д.