УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3757/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Мамалуй О. О.,

за участю секретаря судового засідання Сініцина В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Одеської області

у складі судді Петрова В.С.

від 10.12.2024

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В., Таран С.В.

від 18.03.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта - ГР"

про стягнення заборгованості в загальному розмірі 799 619,75 грн,

та за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта - ГР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників:

від позивача: Литвин П.В.,

від відповідача: Юциков Є.С.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 799 619,75 грн, у тому числі: 503 531,54 грн основного боргу, 63 118,92 грн пені, 38 068,05 грн 3% річних та 194 901,24 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» послалося на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015, в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ за період з 05.11.2021 по 18.11.2021, у зв`язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню за період з 01.01.2022 по 30.06.2022, 3% річних за період з 01.01.2022 по 30.06.2024 та інфляційні втрати з 01.01.2022 по 30.06.2024 у зазначеному вище розмірі.

18.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити списання кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року, з ресурсу постачальника «останньої надії» в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Зустрічний позов мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» здійснило оплату вартості газу, спожитого у листопаді 2021 року, за граничною ціною, встановленою для побутових споживачів, а саме, на рівні 7,96 грн за 1 куб. метр відповідно до пункту 41-7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102), оскільки не веде господарську діяльність з виробництва теплової енергії у розумінні Закону України «Про теплопостачання». Автономна котельня призначена лише для обслуговування мешканців багатоквартирних будинків, які знаходяться в управлінні позивача за зустрічним позовом, і останній у договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лише представляє спільні інтереси мешканців побутових споживачів.

У зв`язку із набранням чинності Законом України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта ГР» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лист від 11.11.2022 №11.11-01 з проханням здійснити списання кредиторської заборгованості відповідно до вимог вказаного Закону.

Натомість відповідач за зустрічним позовом ухиляється від виконання господарського зобов`язання, яке виникло безпосередньо із Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», а саме щодо списання кредиторської заборгованості позивача за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника «останньої надії» в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу на три роки як переможця конкурсу.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За змістом статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»:

- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем за первісним позовом у спірний період, автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

ЕІС-код споживача природного газу 56XQ000015CWLC00W належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бона Віта ГР», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією форми №10 (інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії»).

Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИХ-24-2434 від 19.02.2024 проінформовано, що споживач з ЕІС кодом 56XQ000015CWLC00W (Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта ГР»), зокрема, у період з 20.10.2021 по 18.11.2021 був закріплений за постачальником «останньої надії» - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

До вказаного листа оператором ГТС надано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000015CWLC00W в реєстрі споживачів постачальників, відповідно до якої, зокрема, у період з 05.11.2021 по 18.11.2021 відібрано 17550,00 куб.м природного газу.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» у період з 05.11.2021 по 18.11.2021 додатково підтверджується відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015 було затверджено типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - типовий договір) та передбачено, що суб`єкти господарювання, визначені Кабінетом Міністрів України як постачальники, які не мають права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (постачальники «останньої надії»), оформлюють свої договірні відносини зі споживачами на підставі типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Відповідно до умов типового договору:

- цей типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» (далі - постачальник) (пункт 1.1.);

- умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх споживачів України (пункт 1.2.);

- цей договір є договором приєднання. При укладенні цього договору зі споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 1.3.);

- за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (пункт 2.1.);

- обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу або Оператором ГТС договору транспортування природного газу (для прямих споживачів) (пункт 2.2.);

- постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 3.1.);

- підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання (пункт 3.2.);

- період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (пункт 3.3.);

- постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (пункт 4.1.);

- об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (пункт 4.2.);

- постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3.);

- споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4.);

- у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (пункт 4.5.);

- споживач має право: отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі; безоплатно отримувати всю інформацію стосовно прав та обов`язків його та постачальника та інформацію про ціну природного газу, порядок оплати за спожитий газ, а також іншу інформацію, що має надаватись постачальником відповідно до чинного законодавства та цього договору; безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші показання власного споживання природного газу; - вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та законодавством порядку; вільно обирати іншого постачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та цим договором (підпункти 1 - 3, 6, 8 - 9 пункту 5.1.);

- споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; протягом 5 робочих днів повідомляти постачальника про всі зміни персоніфікованих даних (підпункти 1, 3, 4 пункту 5.2.);

- постачальник має право: отримувати від споживача плату за поставлений природний газ; ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством; мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і цим договором (підпункти 1, 3, 7 пункту 6.1.);

- постачальник зобов`язується: забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природній газ відповідно до вимог та у порядку, передбачених правилами постачання та цим договором; протягом десяти робочих днів після початку постачання поінформувати споживача про здійснення постачання природного газу постачальником (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) шляхом направлення письмового повідомлення на поштову адресу споживача (підпункти 1, 3, 4 пункту 6.2.);

- постачальник має право звернутися до Оператора ГРМ/Оператора ГТС з дорученням про відключення споживача від газорозподільної системи/газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) виключно у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором (пункт 7.1.);

- за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 8.1.);

- договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (пункт 11.1);

- протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання (пункт 11.3.);

- усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. У разі отримання постачальником від споживача заяви про бажання використовувати у взаємовідносинах електронний документообіг, усі документи і повідомлення за цим договором також можуть бути складені відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. У такому разі такі документи і повідомлення мають юридичну силу оригіналу документа (пункт 11.5).

Із наданого позивачем екземпляру типового договору вбачається, що даний договір підписаний і скріплений печатками сторін.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

У цій справі спірним є період з 05.11.2021 по 18.11.2021.

В матеріалах справи міститься акт №21143 приймання - передачі природного газу від 30.11.2021, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» поставлено у листопаді 2021 відповідачу природний газ в обсязі 17,55000 тис.м.куб. на загальну суму 643 491,02 грн; коригуючий акт №29015 від 23.12.2021 до акту приймання - передачі природного газу №21143 від 30.11.2021 (відкоригована сума послуги з транспортування природного газу на загальну суму - 261,48 грн); рахунок на оплату (природний газ) №30358 від 10.12.2021 за період з 1 по 30 листопада 2021 року на загальну суму 643 491,02 грн за природний газ в об`ємі 17550,00 м.куб. Акти підписані лише з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Зазначені вище акти і рахунки були направлені засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, про що свідчать наявні в матеріалах справи роздруківки списків згрупованих відправлень від 12.12.2021, 12.01.2022 та відповідні фіскальні чеки АТ «Укрпошта».

Також в матеріалах справи наявні роздруківки з офіційного веб-сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» щодо архіву цін ПОН для непобутових споживачів, зокрема за листопад 2021 року.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 14.02.2024 №16/2-09/17033/2024 за період з 01.01.2021 до 13.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надійшли кошти у загальній сумі 139 698,00 грн.

При цьому в матеріалах справи міститься платіжне доручення №2628 від 31.01.2022, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» грошові кошти у сумі 139 698,00 грн з призначенням платежу: оплата за природний газ з розрахунку 7,96 грн за 1 куб. метр.

Таким чином, позивач зазначає, що в період з 05.11.2021 по 18.11.2021 він поставив відповідачу природний газ в об`ємі 17550,00 м.куб. на загальну суму 643229,54 грн, однак відповідачем за цей період споживання газ сплачено лише частково, у сумі 139698,00 грн, а відтак, у відповідача сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 503531,54 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» з вимогою №119/4.1.2-38611-2023 від 27.09.2023 щодо сплати заборгованості за природний газ в сумі 503531,54 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем було нараховано відповідачу 3 % річних у розмірі 38068,05 грн за період з 01.01.2022 по 30.06.2024, інфляційні втрати у розмірі 194901,24 грн за період з 01.01.2022 по 30.06.2024 та пеню в розмірі 63118,92 грн за період з 01.01.2022 по 30.06.2022.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» звернулось до місцевого господарського суду із зустрічним позовом.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що він здійснив оплату вартості газу, спожитого у листопаді 2021 року, за граничною ціною, встановленою для побутових споживачів - на рівні 7,96 грн за 1 куб. метр, відповідно до пункту 41-7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102), оскільки не веде господарську діяльність з виробництва теплової енергії у розумінні Закону України «Про теплопостачання», автономна котельня призначена лише для обслуговування мешканців багатоквартирного будинку, які знаходяться в управлінні позивача за зустрічним позовом, а останній лише представляє спільні інтереси мешканців побутових споживачів у договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» наполягає на визначені ринкової ціни природного газу, спожитого позивачем за зустрічним позовом у листопаді 2021 року, яка варіюється від 27,019 грн до 37,023 грн за куб.м. без ПДВ.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що оскільки така ціна за природний газ є абсолютно непід`ємною для співвласників багатоквартирного будинку, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР», інших управителів житла, кооперативів та ОСББ було спрямовано чимало звернень на адресу органів влади. В результаті розгляду зазначених звернень, за сприяння Громадської спілки «Асоціації управителів житла», Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Верховною Радою України був прийнятий Закон України від 29.07.2022 №2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі - Закон №2479-ІХ), який набув чинності 19.08.2022.

Відповідно до абзацу 3 частини першої Прикінцевих та перехідних положень Закону №2479-ІХ непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2021 року з ресурсу постачальника «останньої надії», підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

За посиланнями позивача за зустрічним позовом, він є управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 9, та в інтересах співвласників даного будинку уклав договір з постачальником «останньої надії» про постачання природного газу для роботи газової дахової котельні для забезпечення потреб співвласників.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 9, оформленого протоколом від 02.01.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» обрано управителем даного багатоквартирного будинку.

На підставі вказаного рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бона Віта ГР» та співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 9 , укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02.01.2020.

У зв`язку із набранням чинності 18.08.2022 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», позивач за зустрічним позовом направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лист від 11.11.2022 №11.11-01 з проханням здійснити списання кредиторської заборгованості відповідно до вимог цього Закону.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» листом від 24.11.2022 №119/07-20380-2022, повідомило позивача за зустрічним позовом про те, що питання списання кредиторської заборгованості споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», зокрема, управителів багатоквартирних будинків, в обліку постачальника «останньої надії», в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі грн за 1000 метрів кубічних за період жовтня - листопада 2021 року, відповідно до внутрішньо локальних актів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», яке є одним із підприємств Групи Нафтогаз, потребує прийняття додаткових корпоративних рішень та наразі перебуває на розгляді та стадії завершення. Після підготовки всіх необхідних документів, проведення списання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надасть відповідні підтверджуючі документи. Проте замість цього, як вказує позивач за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Одеської області із первісним позовом у даній справі про стягнення з нього заборгованості за природний газ, спожитий в листопаді 2021 року за ринковою ціною.

Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» ухиляється від виконання господарського зобов`язання, яке виникло безпосередньо із Закону №2479-ІХ, а саме, щодо списання кредиторської заборгованості позивачу за зустрічним позовом за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника «останньої надії» в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.12.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, у справі № 916/3757/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» пеню в розмірі 419 грн 09 коп., 3% річних в сумі 344 грн 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 1816 грн 07 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 30 грн 96 коп. У задоволенні решти первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» відмовлено.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити списання кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника останньої надії в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 503 531,54 грн, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем за первісним позовом сплачено суму основного боргу в повному обсязі у розмірі 139 698,00 грн за тарифом для побутових споживачів, а саме: 7,96 грн за 1 куб.м, встановленим постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. №1236», а відтак, заборгованість за спожитий природний газ у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» відсутня.

Водночас, встановивши, що відповідач за первісним позовом, з огляду на умови пункту 4.4. типового договору, повинен був сплатити вартість поставленого газу до 31.12.2021, а фактично сплатив 31.01.2022, суди дійшли висновку про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» 3% річних, інфляційних втрат та пені. Здійснивши власний перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 30.01.2022, виходячи із суми заборгованості у розмірі 139698,00 грн, суди дійшли висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог в цій частині.

Рішення про задоволення зустрічного позову мотивовані тим, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта - ГР» за спожитий у листопаді 2021 року природний газ в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною, що перевищує 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних, має бути списана на підставі абзацу 3 пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта ГР» є уповноваженою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 9, особою, що забезпечувала мешканців будинку тепловою енергією з дахової котельні та споживала природний газ за вказаною адресою для забезпечення потреб побутових споживачів - мешканців багатоквартирного будинку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 04.04.2025 через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, у якій просило їх скасувати в частині відмови в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» у стягненні 503 531,54 грн основного боргу; 62 699,83 грн пені; 37 723,59 грн 3% річних; 193 085,17 грн інфляційних втрат та задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання вчинити певні дії. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» задовільнити в повному обсязі. В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Підставою касаційного оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 у справі №916/3757/24 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» визначило пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права при відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Позивач зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо правомірності застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме, абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2479-ІХ від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» з урахуванням пункту 34 частини першої статті 1, абз.4 частини першої статті 12, частини другої статті 13, частин першої, четвертої статті 15 Закону України "Про ринок природного газу"; частини першої статті 9, частин першої, четвертої, п`ятої, шостої статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р "Про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" постачальником "останньої надії""; постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236", в частині доповнення пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809; постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком»; пунктів 1, 2, 3 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС); абз.1, 3, 4 пункту 3 розділу І, абз.2 пункту 2, пункту 4, пункту 8 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2501 "Про затвердження Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії"; частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України та частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив залишити її без задоволення, постановлені у справі рішення суду першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанцій

Верховний Суд, дослідивши доводи та аргументи, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у касаційній скарзі, дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (постанова Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

Позивач на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначив про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2479-ІХ від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» у подібних правовідносинах.

Наведені позивачем у касаційній скарзі підстави свого підтвердження не знайшли.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24, виклав висновок з наведених позивачем у касаційній скарзі питань.

За висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24 законодавством виокремлено певну категорію (групу) споживачів, яким тимчасово затверджуються граничні ціни, за якими постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу, зокрема, серед яких вказані побутові споживачі (пункт 87 постанови).

Згідно з висновками, викладеними у пунктах 88-91 цієї постанови, «… під категорію "побутові споживачі" підпадають як окремі фізичні особи, об`єднання фізичних осіб, так і управителі багатоквартирного будинку, головною метою яких у розумінні Закону України "Про ринок природного газу" є придбавання природного газу з метою використання для власних побутових потреб, зокрема для опалення своїх квартир (будинків), що не включає професійну та комерційну діяльність.

Як уже зазначалося, відповідач у спірних правовідносинах є колективним побутовим споживачем природного газу, що споживає такий виключно для забезпечення потреб та в інтересах мешканців будинків (фізичних осіб).

Відтак, ураховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, зокрема, те, що заборгованість за поставлений відповідачу природний газ позивачем, як постачальником "останньої надії", виникла за листопад 2021 року, то в силу приписів пункту 7-1 Розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про ринок природного газу" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" позивач мав визначити відповідачу ціну за 1 куб. метр. природного газу як для побутового споживача, тобто виходячи із тарифу 7,96 гривні за 1 куб. метр.

Доводи позивача про те, що відповідач отримував природний газ як установа, яка виробляє та постачає теплову енергію, що підтверджується інформацією (яка внесена третьою особою (не позивачем і не відповідачем)) на Інформаційній платформі, не змінює статусу ТОВ "Бона Віта-ДК" як колективного побутового споживача у цій справі.».

Позивач з огляду на положення пункту 7-1 Розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про ринок природного газу" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236", які є чіткими, однозначними та не потребують додаткового тлумачення, мав встановити відповідачу граничну ціну, за якою постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу побутовому споживачу (пункт 94 цієї постанови).

У справі, що розглядається, № 916/3757/24, суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9, оформлене протоколом від 02 січня 2020 року, ТОВ «Бона Віта-ГР» () обрано управителем даного багатоквартирного будинку.

На підставі вказаного рішення між ТОВ «Бона Віта - ГР»(управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку (співвласник), розташованого за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9 укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02 січня 2020 року, відповідно до п. 1 якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Таким чином, ТОВ «Бона Віта - ГР» є управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9 та у договірних відносинах з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» лише представляє спільні інтереси співвласників цього багатоквартирного будинку для забезпечення опаленням їх приміщень.

Отже, теплова енергія, в яку перетворює природний газ дахова котельня у будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9, призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців багатоквартирних будинків в опаленні житлових приміщень та гарячій воді.

Тобто, ТОВ «Бона Віта - ГР» фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (постачальником останньої надії за договором) виступає колективним споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій, що за метою придбання природного газу та характером діяльності ТОВ «Бона Віта - ГР» прирівнюється до побутового споживача, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24.

Також у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24 у пунктах 95 - 97 зазначено: «Щодо наявності/відсутності підстав для застосування положень абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», який набрав законної сили 19.08.2022, непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні-листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії", підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Відтак умовою застосування вказаного Закону до спірних правовідносин є наявність у відповідача заборгованості перед позивачем.».

У справі № 916/3757/24 суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з даними інформаційної платформи ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» відповідачем протягом періоду з 05.11.2021 по 18.11.2021 було спожито природний газ в обсязі 17500,00 куб.м.

31.01.2022 ТОВ «Бона Віта - ГР» було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 139 698,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2628 від 31.01.2022 року.

Враховуючи сплату ТОВ «Бона Віта - ГР» на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» грошових коштів у розмірі, достатньому як для оплати вартості спожитого природного газу, так і для оплати послуг транспортування природного газу, господарські суди дійшли вірного висновку про те, що будь-яка інша заборгованість ТОВ «Бона Віта - ГР» перед позивачем за спірний період згідно з вимогами «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ має бути списана, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24.

Верховний Суд зазначає, що доводи, викладені в касаційній скарзі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, які узгоджуються з висновками щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 916/1530/24 та послідовно підтриманих Верховним Судом у постановах від 22.05.2025 у справі № 916/1535/24, від 27.05.2025 у справі № 916/1533/24, прийнятих у подібних правовідносинах.

Отже, наразі існує висновок Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права щодо яких, на думку позивача, має формуватися висновок.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

Перегляд справ у касаційному порядку залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником, і які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Оскільки наразі існує висновок Верховного Суду щодо застосування абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» у подібних правовідносинах, і оскаржені судові рішення у цій справі їм не суперечать, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підстава для касаційного оскарження, не знайшла свого підтвердження, у зв`язку з чим касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 314 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Постанова або ухвала суду касаційної інстанції оформлюється суддею- доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою/ухвалою) і підписується всім складом суду, який розглядав справу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду». При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (наведену правову позицію викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 910/4647/18).

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 296, статтею 314 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 916/3757/24, відкрите за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, закрити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді С. Бакуліна

О. Мамалуй