ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/890/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Чуйко О.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ за вх. ГСОО № 2-973/25 від 25.06.2025 про розстрочення виконання рішення у справі № 916/890/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Арбалет-Безпека (вул. Івана Богуна, 68, кв. 51, м. Херсон, 73033)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ (пр. Ушакова, 35-А, м. Херсон, 73003)

про стягнення 55632,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від стягувача: не з`явився;

від боржника (заявника): Москалик В.В.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.06.2025 у справі № 916/890/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Арбалет-Безпека було задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі 55632 грн 00 коп та судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

25.06.2025 через підсистему ЄСІТС Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПДФ" надійшла заява, в якій останнє просить суд розстрочити виконання рішення суду у цій справі рівними частинами з кінця липня 2025 року по червень 2026 року до кінця кожного місяця по 5057,45 грн. В обґрунтування поданої заяви боржник наголосив про таке: З 2011 року ТОВ «ПДФ» за договорами про співпрацю з ТОВ «АРФ-2» та ТОВ «АРФ-3», які є власниками будівель за адресами: м. Херсон, пр. Ушакова, 35А та м. Херсон, вул. Преображенська, 3, здійснювало адміністрування будівель за рахунок передачі в суборенду торгових та офісних площ; з метою надання послуг відповідач залучив для здійснення охорони вищевказаних об`єктів позивача; починаючи з кінця лютого 2022 року до листопада 2024 року ТОВ «ПДФ», втративши доходи від основної діяльності, отримувало кошти від власників будівель та здійснювало адміністрування будівель, приміщення в яких в оренду не здаються через поточну безпекову ситуації в місті Херсоні, проте, з листопада 2024 року власники будівель фінансову допомогу відповідачу не надають; як наголошує відповідач, для забезпечення виплат заробітної платні співробітникам, ТОВ «ПДФ» здає в суборенду 5 паркомісць у підземному паркінгу, які належать компаніям - власникам будівлі, натомість жодна компанія, з якою були укладені договори до початку повномасштабного вторгнення, не відновила свою діяльність та не виявила бажання вести свою діяльність в межах центру міста. Відповідач зазначає, що наразі його фінансовий стан не дозволяє погасити заборгованість перед позивачем одним платежем, натомість, відповідач може щомісячно акумулювати за рахунок залучених коштів від здачі в суборенду п`яти паркомісць та без ризику банкрутства для відповідача 1/11 частину заборгованості перед позивачем та виплачувати в рахунок погашення заборгованості суму у розмірі 5057,45 грн щомісячно.

Ухвалою суду від 25.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ про розстрочення виконання рішення у справі № 916/890/25 було прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 08 липня 2025 року о 12:00.

26.06.2025 до суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо заяви відповідача, в яких останній наполягає на відсутності підстав для розстрочення виконання рішення суду у цій справі, з огляду на таке: при вирішенні питання надання розстрочення виконання рішення суду боржник має довести суду обставину, що він має реальну можливість виконати рішення суду в ті строки, які ним зазначені (протягом 11 місяців рівними частинами), натомість, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість виконання рішення суду саме у строк, що визначений відповідачем, матеріали справи не містять; складне фінансове становище відповідача, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення, при цьому збройна агресія РФ проти України є загальною обставиною, негативні наслідки яких вплинули на більшість громад та підприємств, які здійснюють господарську діяльність в України; обставини впливу воєнного стану та збройної агресії на спроможність виконання зобов`язань мають доводитися відповідачем щодо конкретних правовідносин, натомість, як вказує позивач, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань; відповідачем не надано суду жодних доказів його фінансового (матеріального) стану, зокрема, останню звітність, довідку про наявність майна, на яке можливо звернути стягнення, тощо; посилання відповідача на необхідність сплати ним сплати податків до державного та місцевого бюджету (податків і зборів із заробітної плати працівникам, самої заробітної плати), як на підставу проведення розстрочення виконання рішення, є необґрунтованим, з огляду на те, що такі витрати не є винятковими, а є періодичними витратами, які відповідач має враховувати у своїй підприємницькій діяльності і, відповідно, нести ризики своєї господарської діяльності; в межах розгляду справи № 916/890/25 позивачем заявлено до стягнення з відповідача лише основну заборгованість, без врахування штрафних санкцій чи компенсацій на правову допомогу; зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що починаючи з лютого 2022 року до теперішнього часу відповідач отримує кошти від власника будівель та здійснює адміністрування цих будівель, а отже, провадить свою господарську діяльність згідно основного виду; за період травень 2022 року - грудень 2024 року від ТОВ «АРФ-2» та ТОВ «АРФ-3» за надані останньому послуг з адміністрування нерухомим майно відповідач отримав 927000,00 грн, при цьому, з квітня 2023 року відповідач, в межах зареєстрованого виду економічної діяльності, провадить діяльність з надання в суборенду паркомісця в підземному паркінгу та отримує кошти від цієї діяльності в розмірі 549943,73 грн, а тому відповідач має можливість погасити заборгованість перед позивачем.

03.07.2025 від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду за його відсутності, а також відмовити відповідачу у задоволенні заяви в повному обсязі.

У судове засідання 08.07.2025 з`явився представник відповідача, який підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Отже, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ за вх. ГСОО № 2-973/25 від 25.06.2025 про розстрочення виконання рішення у справі № 916/890/25 та врахувавши позиції сторін, суд дійшов висновку про таке.

За змістом ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Отже розстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника. Між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Як зазначалось судом, звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у цій справі відповідач покликається на складне фінансове становище, яке має місце у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та безпековою ситуацією у місті Херсоні, де відповідач провадить власну господарську діяльність. На підтвердження цих обставин відповідачем до матеріалів справи долучено, зокрема (а.с. 105-143, т.1): витяг за формою № П10, сформований податковим органом, а також довідки АТ КБ «Приватбанк», з яких вбачається, що станом на 25.06.2022 у відповідача наявні 2 відкритих рахунки у вищевказаній банківській установі; довідки АТ КБ «Приватбанк», згідно з якими на рахунку відповідача для соціальних виплат відсутній рух коштів за період з грудня 2024 по червень 2025 року включно, а на поточному рахунку відповідача за вказаний період дебетовий обіг склав всього 108704,91 грн, кредитовий 125116,41 грн, залишок коштів, станом на 25.06.2025, становить 19651,06 грн; податкові відомості відповідача за період з січня по червень 2025 року, з яких вбачається, що відповідачем сплачується заробітна плата працівникам та відповідні податки, розмір яких всього на місяць складає біля 10000,00 грн. Окрім цього, відповідачем надані докази відшкодування позивачу суми сплаченого судового збору за подання позову у цій справі (а.с. 109, т.1).

Отже, вирішуючи питання щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду у цій справі суд враховує, зокрема: поточний фінансовий стан відповідача, який впливає на спроможність виконання відповідачем рішення суду, зокрема, співвідношення руху та залишку грошових коштів на рахунках відповідача з розміром його зобов`язань перед стягувачем та з виплати заробітної плати; загальновідомі обставини щодо обстрілів міста Херсон, що впливає на стан господарської діяльності на підприємствах як відповідача, так і позивача; те, що заборгованість, яка стягнута з відповідача судовим рішенням у цій справі, виникла у березні 2022 року, тобто під час тимчасової окупації міста Херсон; відсутність в матеріалах справи відомостей щодо фінансового стану стягувача; відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що розстрочення виконання рішення суду призведе до негативних наслідків для стягувача тощо.

З урахуванням вищевикладеного, а також залишку коштів на рахунку боржника, пояснень сторін та наявних матеріалів справи, суд виснує, що розстрочення виконання рішення суду у цій справі на 6 місяців з дня його ухвалення шляхом погашення заборгованості рівними частинами не порушить баланс інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності наслідків для боржника з інтересом кредитора отримати грошові кошти у повному обсязі. При цьому, оскільки на даний час вже сплив один місяць від дня ухвалення судового рішення, суд вважає необхідним встановити графік погашення стягнутої суми наступним чином: до 05.08.2025 18544,00 грн; до 05.09.2025 9272,00 грн; до 05.10.2025 9272,00 грн; до 05.11.2025 9272,00 грн; до 05.12.2025 9272,00 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ за вх. ГСОО № 2-973/25 від 25.06.2025 про розстрочення виконання рішення у справі № 916/890/25 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПДФ за вх. ГСОО № 2-973/25 від 25.06.2025 про розстрочення виконання рішення у справі № 916/890/25 - задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.06.2025 у справі №916/890/25 таким чином:

- до 05.08.2025 18544,00 грн;

- до 05.09.2025 9272,00 грн;

- до 05.10.2025 9272,00 грн;

- до 05.11.2025 9272,00 грн;

- до 05.12.2025 9272,00 грн.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Повну ухвалу складено 14.07.2025.

Ухвала набрала законної сили 08.07.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Бездоля Дмитро Олександрович