ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2412/25

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання О.В. Ващенко

за участю представників:

від прокуратури Гузь В.Г.,

від Кілійської міської ради не з`явився,

від відповідачів:

1) ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

2) Фермерського господарства Сонячна Нива - Саламаха О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кілійської міської ради до ОСОБА_1 , Фермерського господарства Сонячна Нива про застосування наслідків нікчемності договорів та зобов`язання повернути земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Кілійської міської ради до ОСОБА_1 , Фермерського господарства Сонячна Нива, в якому просить суд:

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 261 площею 52,8976 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати ОСОБА_1 повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0403, площею 52,8976 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4062443);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 261 площею 52,8976 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати Фермерське господарство Сонячна Нива повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0403, площею 52,8976 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4062443);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 261/а площею 3,5904 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати ОСОБА_1 повернути Кілійській міській раді комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0448, площею 3,5904 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4063311);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 261/а площею 3,5904 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати Фермерське господарство Сонячна Нива повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0403, площею 3,5904 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4063311);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 262 площею 115,8127 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати ОСОБА_1 повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0404, площею 115,8127 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4057161);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 262 площею 115,8127 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати Фермерське господарство Сонячна Нива повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0404, площею 115,8127 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4057161);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 262/а площею 47,0370 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати Решетніка Валерія Васильовича повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0405, площею 47,0370 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4060858);

- застосувати наслідки нікчемності договору оренди землі № 262 площею 47,0370 га, укладеного 25.12.2012 між Кілійською районною державною адміністрацією та Решетніком Валерієм Васильовичем, а саме: зобов`язати Фермерське господарство Сонячна Нива повернути Кілійській міській раді земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0405, площею 47,0370 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 номер запису про інше речове право 4060858).

В обґрунтування заявленого позову прокурор зазначає, що Ізмаїльською окружною прокуратурою, яка діє в інтересах держави в особі Кілійської міської ради, виявлено факти порушення вимог земельного законодавства України при наданні в оренду земельних ділянок державної власності Решетніку В.В. для ведення фермерського господарства. Також прокурор зазначає, що 19.12.2012 р. Кілійська районна державна адміністрація прийняла 2 розпорядження - № 750 та № 751 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в оренду строком на 49 років. Разом з тим прокурор вважає, що у Кілійської районної державної адміністрації були відсутні підстави для прийняття 19.12.2012 розпорядження № 751 від 19.12.2012 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в оренду строком на 49 років на території Трудівської сільської ради за межами населених пунктів, відповідно до якого ОСОБА_1 передані земельні ділянки загальною площею 219,3377 га, в т.ч.: № 1 площею 47,0370 га пасовищ, № 2 площею 3,5904 га пасовищ, № 3 площею 52,8976 га пасовищ, № 4 загальною площею 115,8127 га, з них ріллі 61,9728 га, пасовищ 53,8399 га для ведення фермерського господарства в оренду строком на 49 років із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в державній власності на території Трудівської сільської ради за межами населених пунктів, оскільки у цей же день - 19.12.2025 р. Кілійською районною державною адміністрацією вже було прийнято розпорядження про передачу ОСОБА_1 земельних ділянок для ведення фермерського господарства - розпорядження № 750 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в оренду строком на 49 років на території Десантненської сільської ради за межами населених пунктів, на підставі якого ОСОБА_1 передані земельні ділянки загальною площею 58,9504 га, в т.ч.: № 1 площею 2,5033 га ріллі, № 2 площею 56,4471 га пасовищ для ведення фермерського господарства в оренду строком на 49 років із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в державній власності на території Десантненської сільської ради за межами населених пунктів. З огляду на викладене, на переконання прокурора, ОСОБА_1 як фізична особа, скориставшись правом, яке передбачене нормами Земельного кодексу України, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 751 від 19.12.2012 отримав в оренду на позаконкурентній основі для ведення фермерського господарства чотири земельні ділянки загальною площею 219,3377 га. Наразі прокурор зауважує, що з урахуванням вимог статей 7, 8, 12 Закону України Про фермерське господарство, статей 116, 121, 123, 134 Земельного кодексу України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Враховуючи викладене, прокурор вказує, що всупереч вимогам Закону України Про фермерське господарство, Земельного кодексу України безпідставно застосовано спрощену процедуру отримання земель комунальної форми власності, а саме - без проведення земельних торгів, відносно особи, яка таке право вже використала, а земельна ділянка таким чином вибула в користування до юридичної особи ФГ Сонячна Нива. При цьому прокурор зауважує, що оскільки договори оренди землі № 261, № 261/а, № 262, № 262/а від 25.12.2012 укладені Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 без дотримання конкурентних засад, спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, то відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України такі договори є нікчемним.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2025 р. вказану позовну заяву Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кілійської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2412/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 10 липня 2025 р. об 11:00 год.

01.07.2025 р. від Виконавчого комітету Кілійської міської ради на електрону пошту господарського суду надійшов лист (вх. № 20666/25), в якому повідомлено, що за даними Реєстру Кілійської територіальної громади інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

04.07.2025 р. від Виконавчого комітету Кілійської міської ради до господарського суду надійшов лист (вх. № 21240/25), відповідно до якого повторно повідомляється, що за даними Реєстру Кілійської територіальної громади інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

08.07.2025 р. від ОСОБА_1 до господарського суду через систему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення по справі № 916/2412/25 (вх. № 21598/25), відповідно до яких відповідач-1 просить суд відмовити Ізмаїльській окружній прокуратурі Одеської області у задоволенні позову по справі № 916/2412/25 про застосування наслідків нікчемності договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку повністю.

Крім того, 08.07.2025 р. від ОСОБА_1 до господарського суду через систему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 916/2412/25 (вх. № 21610/25), згідно з яким відповідач-1 просить суд зупинити провадження у справі № 916/2412/25 до розгляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-1 зазначає, що відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 922/511/24 передано на розгляд Касаційного господарського суду на підставі ч. 1 ст. 302 ГПК України через необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19 щодо кваліфікації договору оренди землі як оспорюваного правочину. Зокрема, як вказує заявник, у вказаній ухвалі від 12.03.2025 в обґрунтування мотивів передачі справи касаційний суд зазначив про те, що договори оренди землі за відсутності для цього підстави, визначеної у ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, а не оспорюваними.

Водночас, за ствердженням заявника, однією з позовних вимог прокуратури у цій справі є застосування наслідків нікчемності договорів оренди та зобов`язання повернути земельні ділянку.

Наразі заявник зазначає, що вважає тотожними за змістом правовідносин та обставинам справу № 916/2412/25 та справу № 922/511/24, оскільки у вказаних справах виникає питання щодо оспорюваності або нікчемності правочину (договору оренди земельної ділянки для створення фермерського господарства) з огляду на період, в який відповідачами отримано земельні ділянки, а саме - до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів, тобто у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів. Отже, на думку заявника, рішення у вказаній справі № 922/511/24 безпосередньо вплине на розгляд справи № 916/2412/25, оскільки правовідносини є подібними.

Між тим відповідач-1 зауважує, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 по справі № 922/511/24, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передати справу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі частини першої статті 302 ГПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж Палати.

Як вказує заявник, за обставинами справи № 922/511/24 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області 01.03.2016 видало наказ № 1432-СГ Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої за межами населених пунктів на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та надала відповідачці в оренду земельну ділянку 75 1487 та, в тому числі ріллі 75,1487 га. При цьому заявник зазначає, що 27.04.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та відповідачкою на підставі цього наказу від 01.03.2016 було укладено договір оренди землі.

Також заявник додає, що 03.04.2016 набув чинності Закон України від 18.02.2016 № 1012-VІІІ Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів (далі - Закон № 1012-VIII), яким внесено зміни до ч. 2 ст. 134 ЗК України шляхом викладення абзацу 16 у такій редакції: передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Відтак, за ствердженнями заявника, з 03.04.2016 земельні ділянки для ведення фермерського господарства було виключено з переліку земель, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Отже, як вказує заявник, на момент укладання договору оренди спірної земельної ділянки (27.04.2016) частина друга статті 134 ЗК України діяла у новій редакції та не передбачала передачу землі для ведення фермерського господарства на позаконкурентних засадах.

Разом з тим заявник зауважує, що за сталою практикою Верховного Суду договори оренди, укладені без дотримання конкурентних засад за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці другому частини другої статті 134 ЗК України, є такими, що спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, тобто згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемними. Водночас, як зазначає заявник, під час касаційного перегляду колегія суддів з`ясувала, що Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19 за позовом заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Фермерського господарства Яровіт-2 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 03.06.2016, скасування рішень про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку, розглянув касаційну скаргу на судові рішення, якими у задоволені позову було відмовлено.

Так, відповідач-1 зазначає, що переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що договори оренди земельних ділянок, укладені 03.06.2016, є недійсними. При цьому суд вказав про те, що положеннями пункту 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1012-VIII передбачено, що фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 ЗК України, що виключаються цим Законом. Оскільки відповідно до встановлених судами попередніх фактичних обставин у справі № 922/2380/19 фізична особа отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою до набрання чинності Законом № 1012-VIII, тобто у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів, договори оренди землі від 03.06.2016, за висновком суду, є оспорюваними правочинами.

Таким чином, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального Кодексу, та з урахуванням того, що правовий висновок Верховного Суду у справі № 922/511/24 може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, з метою єдності судової практики, відповідач-1 вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі № 916/2412/25 до закінчення розгляду Верховним Судом справи № 922/511/24.

У підготовчому засіданні 10.07.2025 року представник відповідача-1 наполягав на задоволенні клопотання про зупинення провадження, натомість прокурор проти задоволення відповідного клопотання заперечував, стверджуючи про те, що із зазначеного питання є стала практика Верховного Суду.

Разом з тим, дослідивши обставини справи, предмет та підстави позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи зі змісту вказаних положень Кодексу, зупинення провадження у справі обумовлено саме необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи.

Забезпечення єдності судової практики є фундаментальним завданням, виконання якого має сприяти стабільності правопорядку, прогнозованості здійснення правосуддя. Застосування різних підходів до тлумачення законодавства у подібних правовідносинах, навпаки, призводить до стану юридичної невизначеності.

Так, як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду від 12.03.2025 року на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу № 922/511/24 за позовом Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області до фізичної особи ОСОБА_3 та Сільськогосподарського фермерського господарства Вертіївка про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Разом з тим, передаючи справу № 922/511/24 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19.

При цьому колегія суддів зазначила, що за висновками Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 повторне передання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на позаконкурсній основі було незаконним і до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів.

Також, передаючи справу на розгляд судової палати, колегією суддів враховано, що положеннями підпункту а частини 1 статті 121 ЗК України у редакції, яка була чинною у день видачі Держгеокадастром наказу від 01.03.2016, було передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Отже, як вказує колегія суддів, вищенаведені положення пункту 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1012-VIII щодо застосування частини другої статті 134 Земельного кодексу України необхідно тлумачити з урахуванням підпункту а частини першої статті 121 ЗК України у наведеній редакції, в іншому випадку встановлені законодавством обмеження розміру земельної ділянки, яку громадяни можуть безоплатно отримати для ведення фермерського господарства, розміром частки (паю), визначеним для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на відповідній території ради де знаходиться фермерське господарство, нівелюються і у разі іншого, неправильного застосування цих положень, як наслідок матимуть місце випадки узаконення на підставі судових рішень незаконного і неконтрольованого отримання громадянами земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Колегія суддів додатково звернула увагу на те, що положення пункту 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1012-VIII дійсно спрямовані на забезпечення реалізації особами, які мали право на отримання земельної ділянки на позаконкурентних засадах і розпочали цю процедуру до набрання чинності Законом № 1012-VIII їх прав, проте ця норма стосується випадків, визначених положеннями частини другої статті 134 ЗК України, що виключаються цим Законом, і не може бути поширена на осіб, які звернулися за отриманням земельних ділянок всупереч установленого законом порядку.

Відтак, мотивуючи підстави відступу, колегії суддів зазначає, що договори оренди за відсутності для цього підстави, визначеної в частині другій статті 134 ЗК України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності порушують публічний порядок та згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемними і у тому випадку, якщо процедура отримання цих земельних ділянок була розпочата до набрання чинності Законом № 1012-VIII.

Ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.04.2025 справу № 922/511/24 прийнято до розгляду та призначено розгляд справи № 922/511/24 у відкритому судовому засіданні на 22 травня 2025 року о 10:00 год.

При цьому ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 22.05.2025 року повідомлено учасників справи № 922/511/24, які не з`явилися, що судове засідання з розгляду касаційних скарг Харківської обласної прокуратури відбудеться 11 вересня 2025 року о 10:00 год.

Таким чином, станом на 10.07.2025 р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє остаточне рішення судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи 922/511/24.

Отже, враховуючи підстави подання позову у справі № 916/2412/25, з огляду на те, що правові висновки Верховного Суду у справі № 922/511/24 можуть мати суттєве значення для вирішення спірних питань у даній справі, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, на думку суду є підстави зупинити провадження у справі № 916/2412/25 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228ГПК України до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/511/24.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 01.06.2018 р. по справі № 922/699/17, зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи наведене та оскільки за положеннями ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, з огляду на те, що висновок судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/511/24 має значення для надання правової оцінки правовідносинам у справі № 916/2412/25, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 916/2412/25 до перегляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у подібних правовідносинах по справі № 922/511/24 за позовом Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Богодухівської міської ради Харківської області до Фізичної особи ОСОБА_3 та Сільськогосподарського фермерського господарства Вертіївка про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст.ст. 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 916/2412/25 до перегляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду рішення у подібних правовідносинах по справі № 922/511/24 за позовом Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області до фізичної особи ОСОБА_3 та Сільськогосподарського фермерського господарства Вертіївка про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повну ухвалу складено та підписано 10.07.2025 року.

Суддя В.С. Петров