ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Справа №914/257/25

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Зварич О.В.,

Панова І.Ю.,

секретар судового засідання Бабій М.М.,

явка учасників справи:

від прокуратури:Слиш Г.С.;

від позивача-1:не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача-1: Борис В.Ю.;

від відповідача-2: не з`явився,

розглянув апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури, б/н від 25.04.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/1271/25 від 28.04.2025).

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16 квітня 2025 року (суддя Рим Т.Я., рішення складено та підписано 21.04.2025, м. Львів),

про зупинення провадження

у справі №914/257/25

за позовом: керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Городоцької міської ради,

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут",

відповідача-2: комунального некомерційного підприємства "Городоцька центральна лікарня" Городоцької міської ради Львівської області,

про визнання недійсними додаткових угод та повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про зупинення провадження у справі

31.01.2025 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Городоцької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" та комунального некомерційного підприємства "Городоцька центральна лікарня" Городоцької міської ради Львівської області про визнання недійсними додаткових угод та повернення грошових коштів.

19.02.2025 товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" подало клопотання про зупинення провадження у справі №914/257/25 до Господарського суду Львівської області.

В обґрунтування заяви зазначило, що ухвалою Верховного Суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 гривень.

Передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Оскільки правильне вирішення спору у справі №914/257/25 залежить від правового висновку, який буде сформований Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/19/24, існує необхідність зупинити провадження у справі № 914/257/25 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.04.2025 у справі №914/257/25 задоволено клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі № 914/257/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 у подібних правовідносинах.

Ухвала обґрунтована тим, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 щодо подібних правовідносин, у якій планується відступ від раніше сформованої правової позиції. Для забезпечення єдності судової практики та уникнення юридичної невизначеності, провадження у справі підлягає зупиненню до завершення розгляду зазначеної справи Великою Палатою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

28.04.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури б/н від 25.04.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/1271/25 від 28.04.2025) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.04.2025 про зупинення провадження у справі №914/257/25.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про зупинення провадження у справі неповно з`ясовано обставини, що мають значення для її правильного вирішення, а також порушено норми процесуального права. На думку скаржника, зупинення провадження є передчасним, оскільки станом на момент винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції Велика Палата Верховного Суду не прийняла до розгляду справу №920/19/24, а відповідно відсутні об`єктивні підстави для застосування пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України.

05.05.2025 від відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.04.2025 про зупинення провадження у справі №914/257/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-2 своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 справу №914/257/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Малех І.Б., суддів Зварич О.В., Панової І.Ю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 (у складі колегії суддів головуючий-суддя І.Б. Малех, судді О.В. Зварич, І.Ю. Панова) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської обласної прокуратури б/н від 25.04.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/1271/25 від 28.04.2025) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16 квітня 2025 року у справі №914/257/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/257/25 визначено суддю С.М. Бойко суддів: О.В. Зварич, І.Ю. Панова.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 призначено справу №914/257/25 до розгляду у судовому засіданні на 09.07.2025.

У судове засідання 09.07.2025 з`явились прокурор та представник відповідача-1, позивачі та відповідач-2 в судове засідання не з`явились хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.

Прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги, навела доводи аналогічні викладеним у ній, просила її задоволити.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому наводив доводи, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Переглянувши ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Апеляційний господарський суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Як встановлено судами, позовні вимоги у цій справі обґрунтовані тим, що укладені між відповідачами додаткові угоди (№ 2 від 22.10.2021, № 3 від 28.10.2021, № 4 від 19.11.2021) до Договору № 0430100/2021 від 01.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу не відповідають його умовам, а також вимогам статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Судами з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до ТОВ "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн. Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі".

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2025 прийнято до розгляду справу №920/19/24, передану на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 ГПК України.

Згідно з зазначеною ухвалою на розгляд Великої Палати Верховного Суду у цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що датою постановлення оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі №914/257/25 є 16.04.2025, тоді як ухвалою від 09.04.2025 Велика Палата Верховного Суду вже прийняла до розгляду справу № 920/19/24. Отже, доводи апелянта про те, що на момент винесення ухвали судом першої інстанції справа № 920/19/24 не була прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, є необґрунтованими.

Згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів та ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Також, згідно з п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 (щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі") може мати суттєве значення для вирішення цієї справи, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №920/19/24 на підставі п.7 ч.1 ст.228 ГПК України.

Крім того, апеляційним господарським судом враховано те, що Верховний Суд зупинив касаційні провадження до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 ухвалами від 05.02.2025 у справі № 918/379/24, 12.02.2025 у справі № 915/1744/23, від 12.02.2025 у справі № 927/342/24, від 26.02.2025 у справі № 910/8478/24, від 27.02.2025 у справі № 916/5808/23, від 27.02.2025 у справі № 916/5780/23, від 04.03.2025 у справі № 916/837/24, від 04.03.2025 у справі № 916/2486/23, від 06.03.2025 у справі № 918/684/24, від 06.03.2025 у справі № 926/5602/23, від 18.03.2025 у справі № 904/766/24.

Також апеляційний господарський суд зазначає, що провадження в цій справі зупинено судом першої інстанції на стадії підготовчого провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури, б/н від 25.04.2025 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін оскаржену ухвалу суду першої інстанції, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури, б/н від 25.04.2025 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.04.2025 у справі №914/257/25 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.07.2025.

Головуючий суддя Бойко С.М.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Панова І.Ю.