ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 липня 2025 рокуСправа № 912/2005/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 912/2005/24
до відповідачів: Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром"
та Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління"
про витребування частки в статутному капіталі в розмірі 423 395,00 грн
та за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром"
Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління"
про визнання недійсним договору
за участю у справі в статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТДВ "Світловодське кар`єроуправління"
Представники учасників справи участі в засіданні суду не брали.
В засіданні суду підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2024 у справі №912/2005/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром", Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" про витребування частки в статутному капіталі в розмірі 423 395,00 грн задоволено. Витребувано з володіння Товариства з додатковою відповідальністю Об`єднання Дніпроенергобудпром на користь ОСОБА_1 частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" в розмірі 423 395,00 грн, що становить 8,4679% статутного капіталу ТДВ "Світловодське кар`єроуправління".

У задоволенні зустрічної позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю Об`єднання Дніпроенергобудпром до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки корпоративних прав в статутному капіталі ТДВ "Світловодське кар`єроуправління", укладеного 20.12.2019 між ОСОБА_1 та ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабенком В.М. за реєстровим номером № 2369, відмовлено.

20.12.2024 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Квашук О.М. про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якому представник позивача за первісним позовом просить покласти на ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 912/2005/24 в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2024 вказана заява призначена до розгляду в засіданні суду на 06.01.2025.

ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" 23.12.2025 подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Додатковим рішенням господарського суду від 06.01.2025 у справі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Квашук О.М. про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Крім того, стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ОСОБА_1 5 080,74 грн судового збору.

За результатами апеляційного перегляду додаткове рішення суду від 06.01.2025 залишено без змін згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025.

За результатами касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 04.06.2025 касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" задоволено частково, додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.01.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі №912/2005/24 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 справу призначено судді Тимошевській В.В.

Ухвалою суду від 23.06.2025 справа прийнята суддею Тимошевською В.В. до розгляду та у справі призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 08.07.2025.

07.07.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Квашук О.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із необхідністю зустрічі вказаного представника з командиром в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" подано заяву від 07.07.2025 про проведення засідання суду за відсутності представника вказаного товариства. За змістом заяви ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" просить відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн, враховуючи висновки Верховного Суду в постанові від 04.06.2025.

08.07.2025 суд відкрив судове засідання з розгляду клопотання щодо судових витрат.

Суд зазначає, що згідно ч.ч. 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд констатує, що у даному випадку всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Заявлені у клопотанні представника ОСОБА_1 підстави для відкладення жодним чином не підтверджені, а тому не оцінюються судом як поважні причини неможливості явки.

Крім того, суд в порядку ч. 4 ст. 244 ГПК України суд не викликав учасників справи в судове засідання та з огляду на положення зазначеної норми і конкретні обставини справи вважає, що відсутність учасників не перешкоджає розгляду заяви щодо судових витрат.

Суд також враховує, що у даному випадку здійснюється розгляд питання щодо судових витрат, для вирішення якого ст. ст. 221, 244 ГПК України встановлюють скорочені строки розгляду.

Частиною першою ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Встановлено, що у мотивувальній частині рішення суду від 16.12.2024 суд зазначив, що у зв`язку із задоволенням первісного позову і відмовою в задоволенні зустрічного, судовий збір, сплачений ТДВ „Об`єднання Дніпроенергобудпром за подання зустрічної позовної заяви, не підлягає стягненню з позивача за первісним позовом. Натомість судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання первісної позовної заяви, підлягає до стягнення з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром".

Разом з тим, питання розподілу судового збору в резолютивній частині рішення суду від 16.12.2024 не вирішене.

Ухвалюючи додаткове рішення суду від 06.01.2025 суд вирішив питання щодо судового збору та стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ОСОБА_1 5 080,74 грн судового збору.

Проте, згідно резолютивної частини постанови Верховного Суду від 04.06.2025 додаткове рішення господарського суду від 06.01.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд.

Отже, згідно постанови Верховного Суду додаткове рішення суду від 06.01.2024 скасовано повністю, у тому числі, в частині вирішення питання про стягнення судового збору.

Суд враховує, що за п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З підстав викладеного та зважаючи на те, що за результатами розгляду справи суд рішенням від 16.12.2024 задовольнив первісний позов ОСОБА_1 , однак не вирішив питання розподілу сплаченого позивачем за звернення із первісним позовом судового збору, такий судовий збір має бути стягнутий в порядку розподілу судових витрат згідно ст. 129 ГПК України.

Виходячи з обставин, встановлених судом у рішенні суду від 16.12.2024 у даній справі та положень п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 ГПК України (спір виник внаслідок неправильних дій сторони) суд стягує з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 080,74 грн (423395,00 х 1,5% х 0,8).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 1 ст. 221 ГПК України унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, пославшись на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2005 у справі № 91/2005/24, посилаючись, у тому числі на згадану вище постанову від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, вказав на те, що зі змісту додаткового рішення, залишеного без змін апеляційним судом, вбачається, що суди попередніх інстанцій не зважили на приписи статті 221 Господарського процесуального кодексу України, не досліджували причин, з яких позивач не подав доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів, а також їх поважність (чи наводив позивач причини неподання доказів розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, а якщо так, то чи є ці причини поважними та якими доказами вони підтверджуються).

За приписами ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За змістом первісного позову позивач Марон І.Е. навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема, на надання професійної правничої допомоги, згідно з яким такі витрати складають 50 000,00 грн, а також зазначив, що відомості про детальний опис та вартість робіт, виконаних адвокатами при розгляді справи буде наданий суду відповідно до положень ГПК України.

У рішенні суду від 16.12.2024 зазначено, що до закінчення судових дебатів представник Марона І.Е. зробила заяву в порядку частини восьмої ст. 129 ГПК України, тому питання про розподіл судових витрат позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу буде розглядатися судом за наслідками надання Мароном І.Е. доказів їх понесення.

20.12.2024 позивач за первісним позовом подав клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, згідно якого просить стягнути з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви додано: копію договору від 11.03.2024 № 2024-4 про надання юридичних послуг; копію додаткової угоди від 16.09.2024 № 1 до договору від 11.03.2024 № 2024-4 про надання юридичних послуг; копію акта приймання-передачі юридичних послуг від 15.11.2024; копію платіжної інструкції від 08.11.2024 № 0.0.399104278.1; ордер на надання правничої допомоги серії ВА № 1088033 від 09.08.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР № 000065 від 28.09.2016.

Суд встановив, що згідно попередньо поданих доказів щодо правничої допомоги до справи подано лише ордер на надання правничої допомоги серії ВА № 1088033 від 09.08.2024 (додано до позову).

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 60 ГПК України ордер, який видано відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є документом, який підтверджує повноваження адвоката як представника. Однак, вказаний ордер не є документом, згідно якого визначаються порядок оплати винагороди адвоката, а отже не є доказом на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, докази на підтвердження витрат позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу подано до суду після судових дебатів разом з клопотанням від 20.12.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно правил ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач за первісним позовом не наводить жодних причин неподання вказаних доказів до закінчення судових дебатів у справі у порядку, встановленому ч. 1 ст. 221 ГПК України. Також позивач за первісним позовом письмової заяви про поновлення процесуального строку не подав та, як слідує зі змісту протоколів судових засідань, усно зазначених клопотань не заявив.

Не надходили до суду такі клопотання (заяви) позивача за первісним позовом і після призначення справи з відповідного питання на новий розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд встановив, що додані до клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу докази датовані періодом, який передує даті засідання суду, де відбувались судові дебати (16.12.2024), а саме:

договір про надання юридичних послуг від 11.03.2024;

додаткова угода № 1 від 16.09.2024;

акт приймання-передачі наданих послуг складений 15.11.2024;

платіжна інструкція про оплату витрат від 08.11.2024.

З наданих доказів слідує, що станом на дату призначення судом у справі судового засідання з розгляду справи по суті вже існували докази на підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат. У матеріалах справи відсутні дані, що після ухвалення рішення у справі позивач за первісним позовом поніс або очікував понести інші витрати, крім уже понесених згідно поданих ним після судових дебатів доказів.

При цьому, згідно умов Додаткової угоди № 1 від 16.09.2024 його сторони погодили, що гонорар адвоката за участь в судових засіданнях становить фіксовану суму, яка не залежить від кількості засідань та складає 13 000,00 грн. Про вказані умови також зазначено в акті приймання-передачі надання юридичних послуг. За пунктом 4.1. Додаткової угоди оплата послуг здійснюється в повному обсязі в розмірі 50 000,00 грн на протязі двох місяців з моменту подання позовної заяви.

Отже, погоджені умови та порядок оплати не містять відкладальних умов з оплати до дати ухвалення рішення суду по суті вирішення справи чи інших умов, які б перешкоджали фактичному наданню доказів до судових дебатів.

Суд також враховує, що надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу не є об`ємними та представляють собою лише чотири документи (договір, додаткова угода, акт, платіжна інструкція).

Представник позивача за первісним позовом був присутнім у кожному засіданні суду з розгляду справи по суті, а тому був обізнаний щодо періоду реалізації поетапності всіх судових стадій. Принаймні, згідно протоколу судового засідання зазначено про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами ще в засіданні суду 03.12.2024, після чого оголошено перерву до 16.12.2024.

За правилами ч. 6 ст. 216 ГПК України якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Отже, присутній 03.12.2024 в засіданні суду представник позивача за первісним позовом адвокат був обізнаний про наступну стадію (судові дебати) після закінчення перерви.

У відповідності до викладеного, суд не встановив об`єктивних причин неможливості подання доказів у строк згідно ч. 1 ст. 221 ГПК України (до судових дебатів).

З підстав наведеного та згідно поданих до справи матеріалів суд констатує порушення позивачем за первісним позовом строку на подання доказів згідно ч. 1 ст. 221 ГПК України та відсутність поважності причин пропуску такого строку.

Наведене вище, з урахуванням висновку Верховного Суду у даній справі та інших висновків Верховного Суду, зокрема, у постановах від 16.04.2025 у справі № 910/14752/23, від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, від 10.01.2024 № 285/5547/21, є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат.

На підставі викладеного та з урахування зазначених вище судових позицій, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з відмовою, суд не досліджує питання щодо підстав зменшення витрат згідно клопотання відповідача ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром".

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 80, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 912/2005/24 відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (275525, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 63, код ЄДРПОУ - 14276579) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) 5 080,74 грн судового збору.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити до електронних кабінетів представника ОСОБА_1 адвоката Квашук О.М., ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" і його представника адвоката Бовконюка С.А., ТДВ "Світловодське кар`єроуправління", ОСОБА_2 ; поштою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ).

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 10.07.2025.

Суддя В.В.Тимошевська