ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/641/25

За заявою: ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від заявника: Тютюнник Ю.О. (в режимі відеоконференції ); ОСОБА_1 (в залі суду).

14.05.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ (поштовим зв`язком), надійшла заява від ОСОБА_1 (вх. №682 від 14.05.2025) про неплатоспроможність, з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.06.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 (вх. №682 від 14.05.2025) про неплатоспроможність; прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву арбітражного керуючого Юрченко Ольги Миколаївни №05-05/25 від 05.05.2025 на участь у справі; підготовче засідання суду призначено на 17.06.2025; постановлено ОСОБА_1 прийняти участь у підготовчому засіданні 22.04.2025 для з`ясування особи та наміру, щодо бажання застосування передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та можливості брати участь у процедурі; явку визнано обов`язковою; зобов`язано ОСОБА_1 , до дати судового засідання, надати суду: - докази, які підтверджують, неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями, а саме: докази існування заборгованості перед кредиторами та припинення її погашення протягом тривалого строку (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання).

09.07.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", від представника заявника надійшло клопотання від 09.07.2025 про долучення доказів, з додатками.

В засіданні суду 10.07.2025 розглядалась заява ОСОБА_1 (вх. №682 від 14.05.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

ОСОБА_1 в засіданні суду 10.07.2025 заяву підтримала та надала суду усні пояснення в обгрунтування підстави для відкриття провадження у справі. Також надала додаткові докази з клопотанням від 10.07.2025 про долучення їх до матеріалів справи.

Представник заявника в засіданні суду 10.07.2025 заяву підтримала. Зазначила, що додаткові докази відсутні.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши пояснення учасників, господарський суд встановив наступне.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу про банкрутство, справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу про банкрутство, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу про банкрутство передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу про банкрутство.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу про банкрутство, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу про банкрутство дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу про банкрутство, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулася до Господарського суду Житомирської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Згідно з наданими даними боржником інформації - є заборгованість перед фінансовими установами, а саме:

- ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»

- ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»

- ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»

- ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»

- ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС»

- ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

- ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Загальна сума заборгованості становить - 830 300,68 грн.

Боржник зазначає про те, що суду надано всі можливі належні докази (в частині всіх копій договорів, банківських виписок, довідок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

В додатку до заяви, КСК - конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, є вказання саме, тих вимог, що, відомі боржнику, а також щодо кожного кредитора - його найменування, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості), вказано все те, що має боржник на руках.

Щодо наявності підстави для відкриття у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Суд зазначає про те, що згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу про банкрутство, загроза неплатоспроможності - фінансово-господарський стан боржника, що характеризується наявністю обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями.

Для встановлення підстави для відкриття справи (п.4) дослідженню підлягають конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника (змінили або змінять його матеріальний стан), та як наслідок, протягом наступних 12 місяців (тобто у майбутньому) ускладнять або унеможливлять виконання ним грошових зобов`язань у відповідний строк.

Заявник зазначає, що є матір`ю двох малолітніх дітей (2021 та 2024 р.н.). Із доходів боржник щомісячно отримує соціальні виплати у розмірі 860,00 грн. Станом на дату подачі заяви, боржник є безробітною особою, яка не має достатнього постійного доходу. Відповідно до змісту відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, боржник отримує виключно соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн. на місяць. Вважає, що порівнюючи розмір виплат, які вона отримує (860,00 грн.) із розміром заборгованості (830 300,68 грн.), можна дійти до однозначного висновку, що вона не має змоги повністю або частково виконати грошові зобов`язання перед жодним кредитором, оскільки весь заробіток боржника поглинається забезпеченням її життєвих потреб та потреб дітей. В той же час, у боржника відсутнє майно за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги кредиторів. Вважає, що в даному випадку заявник навів достатню підставу, яка передбачена в п.4 ч.2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність щодо ознак загрози неплатоспроможності. Зауважує, що у боржника наявні обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). Додатково повідомляє, що стосовно боржника наявне судове рішення Любарського районного суду Житомирської області про стягнення заборгованості за кредитними договором. Цим рішенням у справі № 278/6462/24 суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, м. Київ бульвар Лесі Українки,26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором №470397-КС-004 від 22.03.2024 в сумі 113797 гривень 88 копійок та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок. В свою чергу, на підставі цього рішення, приватним виконавцем Клименюком А.М. було відкрито виконавче провадження №АСВП 77996922 з накладенням арешту на рахунки боржника. В тому числі був заблокований рахунок боржника в АТ «Ощадбанк», який використовувався для отримання соціального допомоги. Станом на дату подання цього клопотання, боржник позбавлений можливості отримувати будь-які доходи. Враховуючи вищевказане, у боржника наявні обставини (конкуренція вимог кредиторів, співставлення розміру вимог з майном боржника, співвідношення доходу боржника до розміру його заборгованості, наявність виконавчого провадження), які підтверджують, що боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі перед кредиторами. Вважає, що в даному випадку заявник навів по суті одну єдину та належну підставу, яка передбачена в п.4 ч.2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність щодо ознак загрози неплатоспроможності.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 не працевлаштована.

В засіданні суду 10.07.2024 заявник повідомила суду про те, що вона була зареєстрована як ФОП, але у лютому 2025 року припинила свою діяльність.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 15.04.2025 (т.3 а.с. 14-17), заявнику виплачено:

- 2022 рік - 10 320,00грн.;

- 2023 рік - 10 320,00грн.;

- 2024 рік - 18 920,00грн.;

- 2025 рік - 1 720,00грн.

Крім того, згідно податкових декларацій (т.3 а.с. 17) заявником отримано дохід:

- у 2023 році - 78 918,40грн.;

- у 2024 році - 213 941,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, діти ОСОБА_1 народились ІНФОРМАЦІЯ_2 та 18.02.2024 року.

Кредитні зобов`язанні виникли у період з лютого місяця 2024 року по квітень місяць 2024.

Тобто, вже маючи складні життєві обставини, заявник за три місяці взяла на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась значна сума заборгованості - 830 300,68 грн.

Отже, ОСОБА_1 за короткий проміжок часу свідомо накопичила борги, знаючи, що можливості для погашення у неї немає, що є недобросовісною поведінкою, адже отримуючи кошти вона усвідомлювала, що не має можливості для їх повернення.

З огляду на зазначене, суд встановив, що ОСОБА_1 за своїм неправомірним умислом потрапила у стан неплатоспроможності.

Посилання заявника на наявність виконавчого провадження, перебування на лікуванні у денному стаціонарі у зв`язку зі складною вагітністю та у декретній відпустці по догляду за дітьми, не є тими обставинами, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати заявником свої грошові зобов`язання, враховуючи те, що вона брала на себе кредитні зобов`язання у 2024 році коли вже існували дані обставини (малолітня дитина 11.12.2020 року народження, 2 вагітність та пологи 18.02.2024 році).

Суд зазначає, що не є ознакою загрози неплатоспроможності така обставина як вагітність. Вагітність - це природній фізіологічний процес, а не хвороба. Хоча вагітність і супроводжується певними фізіологічними змінами в організмі жінки, вона не є патологічним станом.

Викладені вище обставини не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Боржником не надано доказів на підтвердження, що саме вона не може здійснювати погашення заборгованості.

Доказів щодо проведення заявником дій щодо пошуку шляхів для погашення заборгованості (пошук роботи, тощо) суду не надано.

Доказів, щодо наявності нових обставин (ознак неплатоспроможності) суду не надано.

Отже, належних доказів, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями суду не надано.

Передбачена чинним Кодексом України з процедур банкрутства процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність ознак неплатоспроможності та відповідно підстав для відкриття провадження у справі за п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Згідно п.1 ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язок повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Юрченко Ольги Миколаївни №05-05/25 від 05.05.2025 про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Заяву арбітражного керуючого Юрченко Ольги Миколаївни №05-05/25 від 05.05.2025 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 14.07.2025.

Суддя Гнисюк С.Д.