ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року м.Дніпро Справа № 904/11028/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Чередко А.Є.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від скаржника: Руденко А.П.;

від кредитора: Сліпець С.С., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Руденка Анатолія Петровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року у справі № 904/11028/15 (суддя Первушин Ю.Ю.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с. Бережинка, Кіровоградська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/11028/15 за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ).

До суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява (вх. суду №8992/25) про заміну кредитора у справі №904/11028/15, в якій заявник просить здійснити заміну кредитора - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області () на правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року у цій справі заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про заміну кредитора у справі №904/11028/15 (вх. суду №8992/25 від 03.03.2025) задоволено; здійснено заміну кредитора - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області () на правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 року №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" було утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Крім цього регламентовано, що кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується (наказ від 12.11.2020 року № 643 "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС").

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року у справі № 904/11028/15, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити про зобов`язання розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "МіК" конкурсного кредитора Державну податкову службу, звести вимоги з податкового боргу в одну суму, провести звірку обліку вимог від Державної податкової служби та подати до суду на розгляд актуальні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що учасником справи №904/11028/15 може бути юридична особа, яка представляє Державну податкову службу.

При цьому, Положення про Державну податкову службу України не містить інформації про право представництва ДПС Головними Управліннями ДПС в областях.

Апелянт наголошує, що в КУзПБ податковому органу, як кредитору, виділений спеціальний статус. Проте, відокремлений підрозділ не має статусу юридичної особи та не має електронного кабінету.

На переконання скаржника, Сліпець С.С. вчинив службове підроблення. Він може представляти юридичну особу Державна Податкова Служба України без довіреностей, так як внесений в ЄДРПОУ.

Крім того, скаржник вважає неузгодженою суму грошового зобов`язання податкового органу, а відтак, такі вимоги підлягають перегляду.

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду між суддями від 24.04.2025 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2025 року на 17:15 год.

26.06.2025 року справу № 904/11028/15 було знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судової колегії в іншому судовому процесі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 30.06.2025 року об 10:00 год.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2025 року призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/11028/15 у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Паруснікова Ю.Б. та визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Чередко А.Є.

У судовому засіданні 30.06.2025 року розгляд апеляційної скарги відкладено до 07.07.2025 о 09:40 год.

07.07.2025 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року у справі № 904/11028/15, зокрема, визнано та включено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "МіК" грошові вимоги Криворізької північної об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 1 104 680,98 грн. (2 черга задоволення); 1 946 633,31 грн. (6 черга задоволення).

В подальшому, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2019 року у справі № 904/11028/15 замінено кредитора - Криворізьку північну об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у справі №904/11028/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченка, 36, ідентифікаційний код юридичної особи 19096149) на правонаступника - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ідентифікаційний номер юридичної особи 39394856).

Як зазначено вище, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду із заявою про заміну кредитора у справі №904/11028/15, в якій просить здійснити заміну кредитора - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області () на правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності процесуальної дієздатності відокремленого підрозділу податкового органу - ГУ ДПС у Дніпропетровській області як відокремленого підрозділу ДПС України.

Частиною другою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч.1 ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Суд звертає увагу на висновки, викладені п. 8.16., 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі №923/199/21. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в підпунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, підпунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 року у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц, пункті 21 постанови від 15.01.2020 року у справі № 698/119/18, пункті 35 постанови від 18.03.2020 року у справі № 553/2759/18, підпункті 8.5 постанови від 06.07.2021 року у справі № 911/2169/20). Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.10.2019 року у справі № 812/1408/16 зазначив, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин. Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Законом України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись як юридичні особи та без статусу юридичної особи.

Так, згідно з положеннями ч.2 ст.211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, затверджуються керівником відповідного центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади (ч. 3 ст. 211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади").

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

За змістом п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України повноваження і функції контролюючих органів, зокрема, податкових органів, визначаються цим Кодексом та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" (п. 1) ухвалено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Абзацом 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 також визначено, що права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 ДПС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Наказом Державної податкової служби України, "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 року № 529, відповідно до ст. 211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком (п. 1). До Переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються як відокремлені підрозділи Державної податкової служби, який є Додатком до вказаного Наказу, входить Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Наказом ДПС України від 12.11.2020 року № 643 "Про затвердження положень про територіальні органи" затверджено, зокрема, положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України.

Отже, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є територіальним органом ДПС України - центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

За змістом положень ч.1 ст.45 та ч.2 ст.4 ГПК України сторонами в судовому процесі є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, а також державні органи.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень ч.2 ст.211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", ч.2 ст.4, ч.1 ст.45 ГПК України, ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, а також враховуючи вказані вище Положення про Державну податкову службу України, Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, останнє є відокремленим підрозділом ДПС України, яке хоч і утворене без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.

Подібних за змістом висновків щодо процесуального статусу територіальних органів Державної податкової служби України дійшов Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 року у справі № 904/8907/16 (904/6301/20) та в постанові від 31.08.2022 року у справі № 921/574/20.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, врахував положення ч.2 ст.211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", ст.ст. 191, 41 ПК України, Положення про ДПС України, Положення про ГУ ДПС у Дніпропетровській області та правомірно задовольнив заяву про заміну кредитора у справі.

Суд відхиляє доводи скаржника про відсутність у представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Сліпця С.С. повноважень на представництво інтересів органу податкової служби, оскільки такі доводи спростовуються змістом долучених до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, посадовою інструкцією Державного службовця, затвердженою В.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 15.07.2022 року, Положенням про відділ супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, затвердженого В.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 12.01.2024 року.

Доводи скаржника щодо неузгодженості суми грошових вимог не приймаються судом до уваги, оскільки грошові вимоги податкової служби були визнані ухвалою суду від 22.06.2017 року та їх перегляд не є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвалу місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року у справі № 904/11028/15 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 10.07.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко