РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025Справа № 910/3171/25

За позовом Фізичної особи-підприємця Лещинської Олени Леонідівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міра Комфорту"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Лещинської Олени Леонідівни (далі - ФОП Лещинська О. Л., позивач) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міра Комфорту" (далі - ТОВ "Міра Комфорту", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 53 335,35 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 2812/23-14 від 28.12.2023 в частині здійснення оплати наданих бухгалтерських послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ФОП Лещинська О. Л. просить стягнути з відповідача 30 735,00 грн. основного боргу, 19 070,00 грн. штрафу, 3 530,35 грн. інфляційних втрат, що разом становить 53 335,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Проте, у визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до договору про надання бухгалтерських послуг № 2812/23-14 від 28.12.2023, сторонами кого є ФОП Лещинська О. Л. (виконавець) та ТОВ "Міра Комфорту" (замовник), замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з ведення бухгалтерського обліку підприємства замовника за плату (п. 1.1 договору).

Замовник зобов`язаний оплачувати послуги виконавця згідно з умовами, у строки та в порядку, передбаченому цим договором (п. 2.1.4 договору).

Замовник сплачує вартість послуг виконавця згідно з цим договором у відповідності до тарифів (зазначених у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору), що є чинними на дату надання послуг. Замовник погоджується з тарифами, встановленими виконавцем (п. 4.1 договору). Вартість послуг за місяць відповідає вартості тарифного пакету з відповідною кількістю бухгалтерських операцій в такому місяці згідно додатку № 1, збільшену на суму додаткових послуг, в тому числі, але не виключно: нарахування заробітної плати, створення платежів в системі клієнт-банк, тощо (п. 4.2 договору).

Оплата послуг виконавця з першого місяця надання послуг здійснюється замовником на наступних умовах: щомісяця до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги виконавець надає замовнику акт надання послуг, в якому зазначається вартість наданих послуг за звітній місяць (п. 4.4.1 договору); замовник здійснює оплату фактично наданих виконавцем послуг у відповідності до акту надання послуг протягом 3 банківських днів з моменту підписання акту надання послуг (п. 4.4.2 договору).

Замовник зобов`язується до 15.01.2024 перерахувати на поточний рахунок виконавця авансоваий платіж у розмірі 11 665,00 грн. Авансовий платіж може бути використаний виконавцем в якості оплати за останній місяць надання послуг та/або оплати поточної заборгованості замовника перед виконавцем, включаючи нараховані санкції, передбачені розділом 5 цього договору (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 9.5 договору обмін інформацією між сторонами з приводу виставлення рахунків, актів надання послуг та з приводу надання іншої документації та інформації, що стосується даного договору, може здійснюватись за допомогою засобів електронного зв`язку (п. 9.5 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з 02.01.2024, з подальшою пролонгацією (п. 6.1, 6.2 договору).

У додатку № 1 до договору викладено тарифи на бухгалтерські послуги.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору, як того вимагає частина 3 ст. 180 ГК України, сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так само згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 641, ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, враховуючи наведені приписи чинного законодавства, господарський договір вважається укладеним, якщо: було досягнуто згоди щодо його всіх істотних умов; сторонами дотриманий передбачений законом порядок укладання господарського договору; дотримана передбачена законом форма господарського договору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Істотними умовами договору надання послуг є найменування послуг, строки надання, ціна, порядок розрахунків.

Дослідивши зміст договору № 2812/23-14 від 28.12.2023, суд встановив, що він містить усі істотні умови, характерні договору про надання послуг. У той же час, із указаного договору, оформленого у письмовому вигляді, вбачається, що він підписаний лише з однієї сторони - ФОП Лещинською О. Л. (виконавцем), а з боку замовника (ТОВ "Міра Комфорту") - договір не підписаний.

Разом з тим, суд вважає, що відсутність підпису відповідача на договорі не свідчить про те, що сторони не погодили умови вказаного договору.

Про укладеність договору на зазначених умовах свідчать наявні у матеріалах справи докази про часткове виконання сторонами цього договору, зокрема, оплата виставлених позивачем актів надання послуг № 143 від 31.01.2024, № 280 від 29.02.2024, рахунків на оплату № 124 від 31.01.2024, № 216 від 29.02.2024, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, у яких сторони посилались на договір про надання бухгалтерських послуг № 2812/23-14 від 28.12.2023.

Тобто, сторони вчинили дії, направлені на виконання договору наданих послуг, чим фактично погодили істотні умови правочину та уклали договір надання послуг № 2812/23-14 від 28.12.2023.

Як зазначив Верховний Суд у своєму правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати від 05.06.2018 р. по справі № 338/180/17, договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли зобов`язальні відносини, що регулюються нормами зобов`язального права, зокрема, положеннями глави 63 "Послуги" ЦК України, а тому у відповідача виник обов`язок оплатити надані позивачем бухгалтерські послуги.

Згідно з ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Також з матеріалів справи вбачається, що у березні-травні 2024 позивач надав відповідачу бухгалтерські послуги на загальну суму 30 735,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 401 від 31.03.2024, № 516 від 30.04.2024, № 635 від 31.05.2024, направлені позивачем вимогою для здійснення їх оплати на електронну пошту відповідача, зазначену у договорі ().

Проте, судом встановлено, що відповідач заперечень на ці акти не надав, у той же час і зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконав, а саме - вартість вказаних послуг на суму 30 735,00 грн. не оплатив.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості в установлений договором строк відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30 735,00 грн. боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

За порушення зобов`язання за договором позивач також просив стягнути з відповідача штраф у сумі 19 070,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Так, за змістом п. 5.3.1 договору у випадку порушення строків оплати вартості послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю штраф у розмірі 100 % від простроченої суми у випадку прострочення оплати послуг понад 45 календарних днів.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем штрафних санкцій відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору, суд встановив правильність їх нарахування, у зв`язку з чим враховуючи зарахування сплаченого відповідачем авансу у сумі 11 665,00 грн., вважає за необхідне стягнути з відповідача штраф у сумі 19 070,00 грн. (30 735,00 грн. - 11 665,00 грн.).

Стосовно заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат в сумі 3 530,35 грн. суд зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум матеріальних втрат на підставі наведених норм чинного законодавства, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 3 530,35 грн., тобто, у заявленій позивачем сумі.

Отже, позов ФОП Лещинської О. Л. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Лещинської Олени Леонідівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міра Комфорту" про стягнення грошових коштів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міра Комфорту" (03169, місто Київ, провулок Московський, будинок, 2б, ідентифікаційний код 42928585) на користь Фізичної особи-підприємця Лещинської Олени Леонідівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у сумі 30 735 (тридцять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 00 коп., штраф у сумі 19 070 (дев`ятнадцять тисяч сімдесят) гривень 00 копійок, інфляційні витрати у сумі 3 530 (три тисячі п`ятсот тридцять) гривень 35 копійок, судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 липня 2025 року.

Суддя О.В. Котков