ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Справа№ 910/1685/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від заявника: Костишена В.Л.

від боржника: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Лесишина Захара Ігоровича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2025, повний текст якої складено та підписано 20.02.2025

про відмову у видачі судового наказу за вимогами про стягнення 125412,00 грн. інфляційних втрат

у справі № 910/1685/25 (суддя Маринченко Я.В.)

за заявою Лесишина Захара Ігоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак"

про видачу судового наказу

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

12.02.2025 Лесишин Захар Ігорович, з посиланням на ч. 1 ст. 148 ГПК України звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення 125 412,00 грн інфляційних втрат, за період з 03.10.2023 до 13.12.2024 внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за Договором поставки № 15/07-22 від 15.07.2022.

Заява обґрунтована тим, що 15.07.2022 року між ФОП Лесишин Захар Ігорович (код РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Перфект ПАК» () укладено договір поставки № 15/07-22 (надалі - договір), відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власнiсть Покупця дрова технологiчнi, (надалi - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти i оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 3.1. договору асортимент, цiна, одиниця вимiру, кiлькiсть та вартiсть Товару, що постачається за умовами цього Договору визначається Сторонами у видаткових накладних на Товар. Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за даним Договором здiйснюються Покупцем шляхом банкiвського переказу грошових коштiв на рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) банкiвських днiв з дня поставки Товару та на пiдставi виставленого рахунку-фактури. На виконання даного договору позивач поставив товар відповідачеві на суму 990 827 грн. 10 коп, що підстверджується видатковими накладними. Однак, до цього часу відповідач не оплатив товар у зв`язку з у нього виникла заборгованість

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав норми статей 526, 625, 629 ЦК України.

Короткий зміст доводів та заперечень відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду своїх заперечень у на заяву, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду що оскаржується

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 відмовлено Лесишину Захару Ігоровичу у видачі судового наказу за вимогами про стягнення 125 412,00 грн інфляційних втрат.

Ухвалу мотивовано тим, що відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інфляційні втрати є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги про сплату інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, за висновком суду першої інстанції, вимоги про стягнення інфляційних втрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" на користь Лесишина Захара Ігоровича заборгованість в розмірі 125 412,00 грн.

А саме апелянт посилається на те, що відповідно по постанови Верховного Суду від 24.07.2018 у справі 903/125/18 можливо у наказному провадженні розглядати вимоги як про стягнення тіла боргу за договором, так і вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на тіло боргу. На підставі таких висновків Верховного Суду, відповідним місцевим судом видано наказ про стягнення боргу, 3 % річних та інфляційних нарахувань. Однак, незважаючи на вищевказані норми закону та судову практику у справі 903/125/18 (яка також була наведена в заяві), суд першої інстанції відмовив у видачі судового наказу.

Також, заявник надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що борг до договору боржником не сплачено, незважаючи на наявність судового наказу про стягнення основного боргу за договором, які додані до зазначених пояснень.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомленим про розгляд справи не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачу. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

07.04.2025 скаржник подав заяву та зазначив, що апеляційну скаргу він подав 03.03.2025, оскільки 02.03.2025 припадав на вихідний день. Щодо доказів надсилання апелянт послався на ч. 7 ст. 42 ГПК України та повідомив суд про те, що він звільняється від обов`язку направлення відповідачу копії апеляційної скарги в силу ч. 7 ст. 42 ГПК України, оскільки він незареєстрований в «Електронному суді».

Дослідивши матеріали справи, враховуючи надані скаржником пояснення, Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лесишина Захара Ігоровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/1685/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.05.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 07.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 07.05.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

14.05.2025 судове засіданні у цій справі не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 повідомлено учасників справи про призначення справи №910/1685/25 до розгляду на 04.06.2025. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Розгляд справи відкладався, зокрема до 02.07.2025.

Явка представників учасників справи

Представник заявника в судовому засіданні 02.07.2025 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судове засідання 02.07.2025 представник боржника не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника боржника, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

15.07.2022 року між ФОП Лесишин Захар Ігорович (код РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Перфект ПАК» () укладено договір поставки № 15/07-22 (надалі - договір), відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця дрова технологiчнi, (надалi - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти i оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 3.1. договору асортимент, цiна, одиниця вимiру, кiлькiсть та вартiсть Товару, що постачається за умовами цього Договору визначається Сторонами у видаткових накладних на Товар.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за даним Договором здiйснюються Покупцем шляхом банкiвського переказу грошових коштiв на рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) банкiвських днiв з дня поставки Товару та на пiдставi виставленого рахунку-фактури.

На виконання даного договору позивач поставив товар відповідачеві на суму 990 827 грн. 10 коп. відповідно до наступних документів:

1. Видаткова накладна 000024 від 07.09.2022 на суму 113 961 грн. 60 коп. (ТТН 000024 від 07.09.2022)

2. Видаткова накладна 000022 від 25.08.2022 на суму 108 113 грн. 40 коп. (ТТН 000022 від 25.08.2022)

3. Видаткова накладна 000020 від 18.08.2022 на суму 90 536 грн. 40 коп. (ТТН 000020 від 18.08.2022)

4. Видаткова накладна 000010 від 02.08.2022 на суму 109 895 грн. 40 коп. (ТТН 000010 від 02.08.2022)

5. Видаткова накладна 000008 від 27.07.2022 на суму 109 331 грн. 10 коп. (ТТН 000008 від 27.07.2022)

6. Видаткова накладна 000007 від 26.07.2022 на суму 111 555 грн. 90 коп. (ТТН 000007 від 26.07.2022)

7. Видаткова накладна 000005 від 22.07.2022 на суму 121 170 грн. 60 коп. (ТТН 000005 від 22.07.2022)

8. Видаткова накладна 000001 від 18.07.2022 на суму 113 232 грн. 60 коп. (ТТН 000001 від 18.07.2022)

9. Видаткова накладна 000029 від 20.09.2022 на суму 113 030 грн. 10 коп. (ТТН 0000029 від 20.09.2022).

Однак, до цього часу відповідач не оплатив товар у зв`язку з у нього виникла заборгованість.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а якщо не встановлено таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Учасники цивільних правовідносин несуть цивільну-правову відповідальність, передбачену ЦК України шляхом застосування до правопорушників санкцій на підставах і в порядку, передбачених ЦК України, іншими законами та договором, як це визначено частиною першою статті 611 ЦК України. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не передбачений договором або законом.

Враховуючи викладене, у зв`язку з простроченням виконанням грошового зобов`язання боржником, позивач цілком обґрунтовано здійснив нарахування інфляційних втрат у за період з 03.10.2023 до 13.12.2024. Сума інфляційних втрат за цей період складає 125 412,00 грн. Розрахунок перевірено судом апеляційної інстанції.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Учасники цивільних правовідносин несуть цивільну-правову відповідальність, передбачену ЦК України шляхом застосування до правопорушників санкцій на підставах і в порядку, передбачених ЦК України, іншими законами та договором, як це визначено частиною першою статті 611 ЦК України.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

Таким чином позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових зобов`язань, що виникли внаслідок невиконання ним договору поставки в частині оплатити товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Висновок суду першої інстанції про те, що інфляційні втрати за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження колегія вважає помилковим.

Частина друга статті 12 ГПК України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Ця норма не містить виключення стосовно стягнення інфляційних втрат. Водночас грошова сума, яку просить стягнути у наказному провадженні позивач є сумою незначного розміру, щодо якого заявнику невідомо про наявність спору, враховуючи те, що відповідач належним чином та завчасно повідомлений про вимоги заявника, що передані для вирішення у наказовому провадженні.

Частина друга статті 12 ГПК України використовує термін «грошові суми незначного розміру», яке, за своїм змістом він є більш широким, ніж поняття «інфляційні втрати», які до речі складаються з «грошових сум», які можуть бути великими, або незначного розміру. При цьому, у справі що переглядається, у позивача виникло право на стягнення грошових сум інфляційних втрат на підставі письмового договору (як це передбачено ч. 1 ст. 148 ГПК України) та по якому відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання.

Отже позивачем у зв`язку з простроченням виконанням грошового зобов`язання боржниками, обґрунтовано здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 03.10.2023 (день початку нарахування) до 13.12.2024 (день закінчення нарахування) наступним чином Сума нарахованих інфляційних втрат становить 125 412,00 грн. Правильність розрахунку перевірена судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Сума вимоги становить 125 412,00 грн, отже не перевищує визначеного законодавцем розміру. Вимога про стягнення грошової заборгованості заявлена за договором, укладеним у письмовій.

Отже, враховуючи викладені обставинними, у справі що переглядається за висновком колегії відсутні підстави для відмови у видачі наказу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскарженої ухвали суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм процесуального права, тому оскаржену ухвалу слід скасувати, а заяву позивача задовольнити.

Судові витрати

Керуючись вимогами ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням заяви, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 242,24 грн (двісті сорок дві гривні двадцять чотири копійки) судового збору за подання до суду першої інстанції заяви про видачу наказу та 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві тисячі сорок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/1685/25 скасувати.

Заяву Лесишина Захара Ігоровича про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" про видачу судового наказу, - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Перфект ПАК» (03115, місто Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 23/25, офіс 3, ідентифікаційний код 37711540) на користь Лесишина Захара Ігоровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 125 412,00 грн.

Стягнути з ТОВ «Перфект ПАК» (03115, місто Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 23/25, офіс 3, ідентифікаційний код 37711540) на користь Лесишина Захара Ігоровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 242,24 грн (двісті сорок дві гривні двадцять чотири копійки) судового збору за подання до суду першої інстанції заяви про видачу наказу.

Стягнути з ТОВ «Перфект ПАК» (03115, місто Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 23/25, офіс 3, ідентифікаційний код 37711540) на користь Лесишина Захара Ігоровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві тисячі сорок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено та підписано, - 14.07.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова