РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2025Справа № 910/4908/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виналь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анмак Інвест"

про стягнення 71 741,24 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виналь" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анмак Інвест" про стягнення 71 741,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині здійснення розрахунків за отриманий товар за договором поставки № 5 від 01.03.2024 р., у зв`язку з чим за змістом прохальної частини позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 65 996,76 грн. основного боргу, 1 708,00 грн. 15% річних, 535,97 грн. інфляційних витрат та 3 500,51 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/4908/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/4908/25 сторони повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виналь" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Анмак Інвест" (покупець) укладено договір поставки № 5, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в обумовлені строки поставляти у власність покупця алкогольну продукцію відповідно до погоджених замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього обумовлену даним договором грошову суму.

Згідно з п.п. 2.1, 2.6 договору ціни на товар погоджуються сторонами та зазначаються у видаткових та товарно-транспортних накладних.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що за поставлений товар покупець здійснює розрахунки в українських гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 51 календарного дня з дати поставки товару. Датою поставки товару вважається дата відповідної видаткової накладної, за умови підписання цих документів уповноваженими представниками сторін.

Підписуючи видаткові накладні, покупець підтверджує, що поставка товару відбулась за погодженими сторонами цінами (п. 2.11 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі погоджених постачальником (прийнятих до виконання) замовлень покупця.

Згідно з п. 10.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від зобов`язань, що виникли протягом його дії.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 281 396,76 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи підписаними обома сторонами копіями видаткової накладної № 6523 від 12.03.2024 р., товарно-транспортної накладної на переміщення алкогольних напоїв від 12.02.2024 р. та відомості про вантаж.

Із пояснень позивача слідує, що відповідач здійснив часткову оплату за товар, у зв`язку з чим 24.10.2024 р. ТОВ "Виналь" звернулося до ТОВ "Анмак Інвест" із претензією № 24/10, в якій просило погасити заборгованість у розмірі 76 496,76 грн.

Як вбачається із долученого позивачем до матеріалів справи акту звірки взаєморозрахунків № 372264 04 від 15.04.2025 р. (підписаний лише ТОВ "Виналь"), у ТОВ "Анмак Інвест" наявна заборгованість за видатковою накладною № 6523 від 12.03.2024 р. у сумі 65 996,76 грн. всього відповідачем було сплачено 214 900,00 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату заборгованості у сумі 65 996,76 грн. за договором поставки № 5 від 01.03.2024 р., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором поставки в частині здійснення оплати за отриманий товар.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту оплати за договором поставки № 5 від 01.03.2024 р. на суму 65 996,76 грн. суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 65 996,76 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 1 708,00 грн. 15% річних, 535,97 грн. інфляційних витрат та 3 500,51 грн. пені.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.3 договору у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми, що була несвоєчасно сплачена, за кожен день прострочення платежу, та 15% річних від суми, що була несвоєчасно сплачена, у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 і більше календарних днів.

Згідно з п. 8.6 договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через 36 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши надані позивачем до матеріалів справи розрахунки пені, інфляційних втрат та 15% річних за вказані позивачем періоди, суд дійшов висновку, що розрахунки позивача є арифметично невірними, і за перерахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня у сумі 3 448,10 грн., 15% річних у сумі 1 437,46 грн., інфляційні втрати у сумі 527,97 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виналь".

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Анмак Інвест" (04114, м. Київ, вул. Гулака Миколи, буд. 4, неж. прим. № 87, код 44841249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виналь" (52500, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, буд. 1-В, код 41146771) 65 996 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 76 коп. основного боргу, 3 448 (три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 10 коп. пені, 1 437 (одну тисячу чотириста тридцять сім) грн. 46 коп. 15% річних, 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 3 014 (три тисячі чотирнадцять) грн. 03 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА