ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 Справа № 914/832/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ольги Махник, розглянув матеріали позовної заяви заступника керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі

позивача: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіацинт Люкс», м. Львів,

предмет позову: стягнення 4 753 847, 24 грн,

підстава позову: зобов`язання сплатити безпідставно збережені кошти пайової участі замовника будівництва у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту,

за участю представників:

прокурора: Цинайко Наталія Іванівна,

позивача: Полійчук Софія Русланівна,

відповідача: Овчарук Валерій Іванович.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіацинт Люкс» про стягнення 4 753 847, 24 грн.

1.2. Ухвалою від 24.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.04.2025.

1.3. Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду, а також протоколах судових засідань. Зокрема, у судовому засіданні 18.06.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 09.07.2025.

1.4. Відводів складу суду не заявлено.

1.5. У судовому засіданні 09.07.2025 за участю представників учасників справи суд розглянув справу по суті та проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Прокурор стверджує, що Департамент економічного розвитку Львівської міської ради не вживав заходів щодо стягнення з відповідача коштів за пайову участь та не повідомляв про намір вживати такі. Прокурор стверджує, що відповідач, розпочавши у 2019 році будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом, до органу місцевого самоврядування для визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва не звертався, до прийняття об`єктів в експлуатацію кошти пайового внеску в розмірі 2 % вартості будівництва об`єкта на рахунок міської ради не сплатив.

2.2. У зв`язку із порушенням забудовником зобов`язання із перерахування до місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту прокурор просить суд стягнути із відповідача 4 411 117, 06 грн безпідставно збережених коштів, 284 460,44 грн інфляційних втрат, 58 269,74 грн 3% річних .

2.3. Позивач заявлені позовні вимоги підтримав та підтвердив, що відповідач не звертався до органу місцевого самоврядування у м. Львові із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва «багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. П. Карманського, 7-А, не подавав документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкту та техніко-економічні показники об`єкта. Права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними і в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом.

2.4. Відповідач визнав порушення обов`язку зі сплати пайової участі щодо об`єкта будівництва, водночас не погодився із розміром здійснених позивачем нарахувань. Відповідач зазначив, що при розрахунку розміру пайової участі при зведенні об`єкта будівництва необхідно враховувати вартість 1 кв.м загальної площі квартир будинку, що визначена відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 02 грудня 2019 року № 286 в розмірі 12 504, 00 грн. Відповідно до абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» встановлені законом розмір та порядок перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту поширюється виключно на 2020 рік.

2.5. Максимальний розмір пайової участі, який міг би бути визначений відповідачу до сплати у 2020 році, і який підлягав би перерахуванню в бюджет відповідачем не пізніше 11.09.2024, обмежується сумою 2 498 374, 22 грн.

2.6. За умови наявності вини відповідача у несплаті відповідної суми пайового внеску у встановлений Законом строк, максимальний розмір інфляційних нарахувань міг би становити 182 388, 97 грн за період прострочення 20.09.2024 27.02.2025, прострочена сума пайового внеску 2 498 374, 22 грн. Однак вини відповідача у тому, що у вересні 2024 року ним не було сплачено суму пайового внеску немає, оскільки у відповідача не було визначеної законом правової підстави (розрахунку суми пайового внеску) для перерахування тієї чи іншої конкретної суми коштів до місцевого бюджету.

2.7. Отже відповідач не може розглядатись як особа, яка, як зазначено у п.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, зберегла у себе майно (кошти) без достатньої правової підстави.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіацинт-Люкс» 18.08.2017 укладено договір оренди землі загальною площею 1, 2086 га, кадастровий номер :01:003:0029, яка розташована у м. Львові на вул. Карманського, 7-а.

3.2. Додатковою угодою від 01.08.2022 поновлено договір оренди землі від 28.08.2017 на той самий строк.

3.3. Рішенням Львівської міської ради № 1440 від 29.12.2018 затверджено відповідачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіацинт-Люкс» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.П.Карманського,7-А (№2 на генплані). Цільове призначення, вид використання земельної ділянки площею 1,2086 га з кадастровим номером :01:003:0029 02.07 для іншої житлової забудови; вид використання - будівництво та обслуговування малоповерхових та багатоповерхових житлових будинків (п.1.3 розділу 1 Містобудівних умов та обмежень).

3.4. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 15.11.2019 видала дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ77.

3.5. Відповідно до акта готовності об`єкта до експлуатації (дата створення в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 17.07.2024) закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадськогопризначення та підземним паркінгом на вул. П. Карманського, 7-А (№ 2 на генплані)», будівельні роботи виконано у строк: початок робіт листопад 2019 року, закінчення робіт вересень 2024 року. У п. 6.1 акта зазначено, що загальна площа квартир у будинку 9 990, 3 м кв, а у п. 12 акта зазначено, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не сплачуються з посиланням на п. 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019.

3.6. Надалі, 19.09.2024, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові видала Сертифікат про відповідність закінченого будівництва об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та його готовність до експлуатації № ЛВ77. Визначено дату початку будівництва 15.11.2019, дату закінчення будівництва 11.09.2024. У розділі «пайова участь» зазначено підставу для звільнення від сплати пайової участі - пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-ІХ від 20.09.2019.

3.7. Позивач здійснив розрахунок пайового внеску із врахуванням 9 990, 30 кв. м загальної площі квартир будинку згідно із інформацією, зазначеною замовником будівництва у Сертифікаті про відповідність закінченого будівництва об`єкта проектній документації та його готовність до експлуатації, виходячи із показників опосередкованої вартості спорудження житла у Львівській області 22 077 грн/кв. м, затверджених наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України № 764 від 31.07.2024 (розраховані станом на 01.07.2024). Відповідно отримано розмір пайового внеску в розмірі 4 411 117, 06 грн.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО ПІДСТАВ ЗВЕРНЕННЯ ПРОКУРОРОМ ІЗ ПОЗОВОМ

4.1. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4.2. Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.3. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 22.10.2019 у справі № 914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

4.4. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 806 від 17.09.2021 затверджено Положення про департамент економічного розвитку Львівської міської ради, відповідно до п. п. 1.4 якого Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства України та установах банків державного сектору, штампи і бланки, право набувати майнових і немайнових прав та обов`язків, право виступати позивачем і відповідачем, третьою особою, яка заявляє/не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача/відповідача у судах від свого імені, печатку з зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

4.5. Пунктами 2.1.1, 2.1.2 Положення також встановлено, що основними завданнями департаменту є, зокрема, реалізація заходів щодо збалансованого економічного і соціального розвитку Львівської міської територіальної громади та ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів, забезпечення у межах своїх повноважень захисту економічних прав і законних інтересів міської громади.

4.6. Згідно з п. 4.1.16 Положення до компетенції Департаменту економічного розвитку належить залучення на договірних засадах у порядку, визначеному законодавством України, коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення на будівництво, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони довкілля та історичного середовища.

4.7. Надалі, 31.01.2025 затверджено нове Положення про Департамент економічного розвитку Львівської міської ради, зазначені вище повноваження установи залишились актуальними в новому Положенні.

4.8. Крім цього, ухвалою Львівської міської ради № 1081 від 09.07.2021 затверджено Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, відповідно до якого до повноважень Департаменту економічного розвитку віднесено відтермінування (розтермінування) сплати пайового внеску та проведення перерахунку згідно з діючими договорами про пайову участь за зверненнями замовника/ забудовника до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію (п. 7).

4.9. Крім цього, Департамент економічного розвитку уповноважений надавати розрахунки пайової участі щодо об`єкта будівництва відповідно до п. 2.4 Ухвали Львівської міської ради від 23.12.2019 «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року».

4.10. Суд також враховує, що згідно зі ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема стосовно організації за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

4.11. Прокурор долучає листування з позивачем та Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові.

4.12. Так, листом від 05.02.2025 прокуратура зверталась із запитом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про надання розрахунку пайового внеску на час прийняття об`єкта в експлуатацію, долучення копії рішення про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а також надання інформації, чи звертався забудовник до міської ради у 2019 році про укладення договору та у 2020 році про надання розрахунку пайового внеску, результати їх розгляду та вжиття заходів щодо стягнення цих коштів в судовому порядку.

4.13. Листом від 28.02.2025 Департамент економічного розвитку Львівської міської ради надав прокуратурі відповідь, що замовник будівництва при здачі об`єкта в експлуатацію зазначив, що пайова участь не сплачувалась відповідно до п. 13 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». Крім того, наведено розрахунок пайової участі станом на 01.07.2024, а також суми інфляційних втрат та 3 % річних. Департамент економічного розвитку Львівської міської ради також повідомив прокуратуру про відсутність судових проваджень про стягнення грошових коштів.

4.14. Прокуратура зверталась із запитами також і до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові листом від 05.02.2025 та просила надати заяви, акт і сертифікат стосовно об`єкта будівництва забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіацинт-Люкс».

4.15. Листом від 17.02.2025 Інспекція державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові надала прокуратурі копії заяви, дозволу, сертифікату.

4.16. Листом від 07.03.2025 прокуратура повідомила Департамент економічного розвитку Львівської міської ради про встановлення достатніх підстав для звернення до суду в інтересах Департаменту про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 4 753 847, 24 грн.

4.17. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що прокурор обґрунтував підстави звернення з відповідним позовом до господарського суду в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та не виступає альтернативним суб`єктом звернення з позовом про стягнення грошових коштів в дохід місцевого бюджету.

5. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

5.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

5.2. Із 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», якими з 01.01.2020 було виключено статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

5.3. Проте, відповідно до розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

5.4. Верховний Суд у постанові від 20.03.2025 у справі № 903/601/24 у подібних правовідносинах вказав, що якщо замовниками зазначених об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування (в інтересах якого у цій справі діє прокурор) з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Така позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22, від 23.05.2024 у справі № 915/149/23.

5.5. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.

5.6. Обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Аналогічні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 та постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22.

5.7. У постановах від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22 та від 15.08.2024 у справі №914/2145/23 Верховний Суд зазначив, що відсутність звернення замовника будівництва з відповідною заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва на виконання вимог підпункту 3 абз.2 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" та ненадання ним передбачених цією нормою документів, не є перешкодою для самостійного визначення органом місцевого самоврядування розміру пайової участі на підставі наявних у нього документів із доведенням під час розгляду справи їх обґрунтованості.

5.8. Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

5.9. З урахуванням зазначеного Верховний Суд погодився з постановою суду апеляційної інстанції про розрахунок пайового внеску за формулою: (Ов*м2)*2%, де

- Ов - показник опосередкованої вартості спорудження житла у Волинській області, грн. за 1 кв. м (відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 17.11.2022 № 214);

- м2 - загальна площа квартир (відповідно до даних сертифікату від 29.12.2022 № ІУ24);

- 2 % - розмір пайової участі для житлових будинків (пп. 2 п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»).

5.10. Крім цього, такий підхід до вирішення спорів такої категорії є усталеним, адже і раніше Верховний Суд стверджував, що законодавцем під час внесення змін до Закону (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-IX) було чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у визначеному розмірі та порядку (постанова від 03.12.2022 у cправі № 910/21307/21).

5.11. Верховний Суд зазначив, що передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

5.12. Тож враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX, замовник будівництва мав обов`язок протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

5.13. Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

5.14. Наведене свідчить про те, що норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21.

5.15. Відповідно до встановлених та не спірних обставин відповідач не звертався до органу місцевого самоврядування для отримання розрахунку пайового внеску по спірному об`єкту будівництва. Тобто відповідач не виконав такого обов`язку, що не звільняє його від виникнення при здачі в експлуатацію будинків наступного обов`язку сплати пайового внеску.

5.16. Перевіряючи розрахунок пайового внеску, суд зазначає, що застосовані позивачем площі квартир зданих в експлуатацію об`єктів не є спірними та відповідають тим, що відображені в сертифікаті готовності об`єктів до експлуатації від 19.09.2024.

5.17. Міністерство розвитку громад та територій України періодично затверджує положення «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України». Позивач застосовував показник станом на 01.07.2024 в розмірі 22 077, 00 грн за 1 кв. м, який був чинним на час введення об`єктів в експлуатацію (19.09.2024).

5.18. Аналізуючи вказане та позицію відповідача про те, що потрібно застосовати показники, чинні на час існування обов`язку по зверненню для визначення розрахунку пайового внеску, суд зазначає, що така не є обґрунтованою.

5.19. Суд враховує, що відповідальності у виді примусу до звернення до органу місцевого самоврядування для розрахунку пайового внеску та здійснення такого розрахунку на той час упродовж десяти днів після початку виконання будівельних робіт законодавство не передбачає. Натомість підставою для стягнення грошових коштів у розмірі пайового внеску є настання іншої обставини завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію. Саме з наступного дня після введення в експлуатацію новозбудованого будинку відповідач вважається таким, що прострочив обов`язок сплати пайового внеску. Тому суд вважає законним і обґрунтованим здійснення розрахунку суми пайового внеску на час виникнення прострочення виконання зобов`язання, тобто на час введення об`єкта в експлуатацію. Крім того, в усталеній судовій практиці у тотожних правовідносинах відсутня протилежна позиція.

5.20. З огляду на викладені вище мотиви суд погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком пайового внеску в розмірі 4 411 117, 06 грн по об`єкту позивача, що був введений в експлуатацію 19.09.2024. Такі кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

5.21. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.22. Послідовним та усталеним в судовій практиці є підхід, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тому позивач має право нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати на суму прострочених грошових коштів.

5.23. На суму 4 411 117, 06 грн позивач нарахував інфляційні втрати та 3 % річних за період з часу введення об`єкта в експлуатацію з 20.09.2024 до 27.02.2025 і суми таких становлять 58 269, 74 грн 3 % річних та 284 460, 44 грн інфляційних втрат. Здійснивши перевірку такого розрахунку, суд зазначає, що періоди визначені правильно і суми пораховано також правильно. Зокрема, суд отримав розмір інфляційного збільшення в сумі 322 025, 06 грн, що є більшим від заявленого позивачем. Суд не має підстав виходити за межі заявлених позовних вимог, тому задоволенню підлягають суми, визначені позивачем: 58 269, 74 грн 3 % річних та 284 460, 44 грн інфляційних втрат.

5.24. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що сплачений прокуратурою судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 221, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіацинт Люкс» (ідентифікаційний код юридичної особи 23886354, 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Карманського П., будинок 7А) на користь Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 34814859, 79008, Львівська обл., місто Львів, площа Ринок, будинок 1) 4 411 117, 06 грн боргу, 284 460, 44 грн інфляційних втрат, 58 269, 74 грн 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіацинт Люкс» (ідентифікаційний код юридичної особи 23886354, 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Карманського П., будинок 7А) на користь Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02910031, 79005, Львівська обл., місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19) 57 046, 16 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.07.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.