ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.07.2025м. СумиСправа № 920/239/24
Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,
розглянувши заяви представника позивача ФОП Дубровського М.В., адвоката Моісеєнко О.М., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 4274 від 24.09.2024) у справі № 920/239/24
за позовом Фізичної особи підприємця Дубровського Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 3129269 грн 18 коп.,

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися
Рішенням Господарського суду Сумської області № 920/239/24 від 19.09.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ФОРТІС (40022, Сумська область, м. Суми, пл. Привокзальна, буд. 9, ) на користь Фізичної особи підприємця Дубровського Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 297 000 грн 00 коп. боргу, 57 548 грн 61 коп. інфляційних нарахувань, 52 673 грн 67 коп. 3% річних; 36 108 грн 33 коп. витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

24.09.2024 представник позивача - адвокат Моісеєнко О.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 4274 від 24.09.2024) у справі № 920/239/24, згідно якої просить суд стягнути з ТОВ ТК ФОРТІС на користь ФОП Дубровського М.В. 45500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 68910,00 грн. гонорар успіху.

Ухвалою від 30.09.2024 Господарський суд Сумської області призначив заяву (вх. № 4274 від 24.09.2024) до розгляду у судовому засіданні на 04.10.2024, 11:00.

До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М. про підтримання поданої заяви та розгляд без її участі (вх. № 3008 від 04.10.2024).

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 08:34 до 11:19 у Сумській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 04.10.2024 об 11:00 не відбулось.

Ухвалою від 04.10.2024 Господарський суд Сумської області призначив заяву (вх. № 4274 від 24.09.2024) до розгляду у судовому засіданні на 04.11.2024, 11:15.

31.10.2024 на адресу Господарського суду Сумської області надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 про витребування у Господарського суду Сумської області матеріалів справи № 920/239/24 (вх. № 6066 від 31.10.2024).

Ухвалою від 01.11.2025 Господарський суд Сумської області постановив зупинити провадження у справі № 920/239/24 з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 4274 від 24.09.2024) до апеляційного перегляду рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі № 920/239/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТК Фортіс на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі № 920/239/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі № 920/239/24 залишено без змін.

18.04.2025 матеріали справи № 920/239/24 надійшли до Господарського суду Сумської області.

22.04.2025 Господарський суд Сумської області, на виконання рішення у цій справі від 19.09.2024, видав наказ.

Ухвалою від 22.04.2025 Господарський суд Сумської області поновив провадження у справі № 920/239/24 з розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 4274 від 24.09.2024); призначив розгляд заяви (вх. № 4274 від 24.09.2024) в судове засідання на 07.05.2025, 10:30.

До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М. про підтримання поданої заяви та розгляд без її участі (вх. № 2116 від 07.05.2025).

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 00:58 до 11:01 у Сумській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 07.05.2025 не відбулось.

Ухвалою від 07.05.2025 Господарський суд Сумської області призначив розгляд заяви (вх. № 4274 від 24.09.2024) у справі № 920/239/24 в судове засідання на 26.05.2025, 10:45.

До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М. про підтримання поданої заяви та розгляд без її участі (вх. № 2451 від 26.05.2025).

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09:45 до 11:40 у Сумській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 26.05.2025 не відбулось.

Ухвалою від 26.05.2025 Господарський суд Сумської області призначив розгляд заяви (вх. № 4274 від 24.09.2024) у справі № 920/239/24 в судове засідання на 04.06.2025, 10:30.

До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М. про підтримання поданої заяви та розгляд без її участі (вх. № 2660 від 04.06.2025).

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09:05 до 14:14 у Сумській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 04.06.2025 не відбулось.

Ухвалою від 04.06.2025 Господарський суд Сумської області призначив розгляд заяви (вх. № 4274 від 24.09.2024) у справі № 920/239/24 в судове засідання на 02.07.2025, 12:30.

До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М. про підтримання поданої заяви та розгляд без її участі (вх. № 3145 від 30.06.2025).

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд встановив, що представником позивача - адвокатом Моісеєнко О.М., у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, подано суду заяву (вх. № 2763 від 12.06.2024) про відшкодування судових витрат, відповідно до якої представником вказано, що під час розгляду справи, позивач поніс та очікує понести 66912,43 грн. витрат: 37551,23 грн. судовий збір, 1211,20 грн. судовий збір, правнича допомога на загальну суму 28150,00 грн.

Представником позивача подано Договір № 311НП про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладений 17.11.2023 між Адвокатським об`єднанням «Адвокати та медіатори України» (Виконавець) та Дубровським М.В. (Клієнт).

Відповідно до умов Договору № 311НП Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе доручення надавати Клієнту професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. Договору).

Строк дії договору вважається закінченим в разі надання Виконавцем всього обсягу професійної правничої допомоги, який був передбачений умовами Договору з моменту підписання останнього Акта виконаних робіт та за відсутності між сторонами інших домовленостей та Завдань при умові здійснення Клієнтом повної оплати професійної правничої допомоги (п. 10.3. Договору).

Також, представником позивача подано до суду:

Завдання № 1 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 28000,00 грн.,

Акт виконаних робіт № 1 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 1500,00 грн.(усна попередня консультація адвоката),

Акт виконаних робіт № 2 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3350,00 грн.(адвокатський запит),

Акт виконаних робіт № 3 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 8000,00 грн.(позовна заява до суду),

Акт виконаних робіт № 4 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 5100,00 грн.(клопотання, заяви у судовій справі),

Акт виконаних робіт № 5 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3350,00 грн.(участь адвоката в судовому засіданні),

Акт виконаних робіт № 6 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3350,00 грн.(участь адвоката в судовому засіданні),

Акт виконаних робіт № 7 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3350,00 грн.(участь адвоката в судовому засіданні).

Відповідач подав суду заперечення на клопотання позивача про відшкодування витрат (вх. № 1835 від 20.06.2024), відповідно до яких просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., оскільки, на думку відповідача, вартість заявлених витрат є завищеною, неспівмірною зі складністю виконаної роботи у цій справі, детальний опис виконаних робіт відсутній.

Представником позивача подано до суду клопотання (вх. № 2247 від 30.07.2024), до якого долучено Рішення Ради адвокатів Харківської області «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно неохідності перегляду розробки мінімальних ставок адвокатського гонорару» від 21.07.2021, який було враховано при здійсненні попереднього розрахунку судових витрат позивача у цій справі та у заяві (вх. № 4274 від 24.09.2024) просить суд стягнути з відповідача 45500,00 грн. витрат на правничу допомогу, 68910,00 грн. гонорар успіху.

В обгрунтування поданої заяви, представник позивача надав до суду:

Акт виконаних робіт № 8 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката у судовому засіданні 22.04.2024),

Акт виконаних робіт № 9 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 4500,00 грн.(відповідь на відзив),

Акт виконаних робіт № 10 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката у судовому засіданні 13.05.2024),

Акт виконаних робіт № 11 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката у судовому засіданні 27.05.2024),

Акт виконаних робіт № 12 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката у судовому засіданні 12.06.2024),

Акт виконаних робіт № 13 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 1500,00 грн.(підготовка до судового засідання 01.07.2024),

Акт виконаних робіт № 14 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 6000,00 грн.(додаткові пояснення у справі),

Акт виконаних робіт № 15 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн. (участь адвоката у судовому засіданні 31.07.2024),

Акт виконаних робіт № 16 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 1500,00 грн.(підготовка до судового засідання 19.08.2024),

Акт виконаних робіт № 17 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 4500,00 грн.(складання запитань до відповідача у справі),

Акт виконаних робіт № 18 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката в судовому засіданні 04.09.2024),

Акт виконаних робіт № 19 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 1500,00 грн.(підготовка до судового засідання 11.09.2024),

Акт виконаних робіт № 20 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3500,00 грн.(участь адвоката в судовому засіданні 19.09.2024),

Акт виконаних робіт № 21 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 1500,00 грн.(підготовка до судового засідання 12.09.2024),

Акт виконаних робіт № 22 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 3000,00 грн.(написання заяви про судові витрати, підготовка документів про судові витрати),

Витяг з Договору № 311 НП від 17.11.2023,

Завдання № 2 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 45500,00 грн.:

участь адвоката у судовому засіданні (7 одиниць) 24500,00 грн.,

додаткові пояснення у справі (3 одиниці) 6000,00 грн.,

написання заяви про судові витрати, підготовка документів про судові витрати (1 одиниця) 3000,00 грн.,

відповідь на відзив (1 одиниця) 4500,00 грн.,

складання питань до відповідача у справі (1 одиниця) 1500,00 грн.,

підготовка до судових засідань (4 одиниці) 6000,00 грн.;

Акт виконаних робіт № 23 до Договору № 311НП від 17.11.2023 на суму 68910,00 грн. (гонорар успіху 3% «рішення на користь клієнта» у цій справі).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 199/3508/21, № 369/4912/18, № 761/21006/21 тощо).

Згідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та конкретної ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Близька за змістом правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 року в справі № 914/359/18, від 06.03.2019 року в справі № 922/1163/18.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Суд встановив, що представник відповідача подав до суду заперечення на клопотання позивача про відшкодування витрат (вх. № 1835 від 20.06.2024), відповідно до яких просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., оскільки, на думку відповідача, вартість витрат на правничу допомогу є завищеною, неспівмірною зі складністю виконаної роботи у цій справі, детальний опис виконаних робіт відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб (постанови від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 у справі № 826/13270/16).

В рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) (щодо справедливої сатисфакції) від 01.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" суд послався на те, що угоди про виплату адвокату частки від виграшу об`єднують лише заявника і його адвоката. Проте така угода не є обов`язковою для ЄСПЛ, який має не лише оцінити розмір судових витрат з точки зору їх дійсності, але й дати оцінку умові розумності їх розміру. Внаслідок цього, ЄСПЛ зробив висновок про те, що він буде ґрунтуватися на інших доказах, зокрема на кількості годин, витрачених на роботу, кількість адвокатів, які знадобилися для ведення справи, а також на розмірах їх гонорарів.

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата Верховного Суду (постанова у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022), зробила висновок, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Виходячи з наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням доводів відповідача, викладених ним у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу, під час розгляду цієї справи, суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів.

Судом, під час оцінки обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, враховано кількість, обсяг та зміст підготованих адвокатом документів, а саме: позовна заява, заява про забезпечення позову у справі, відповідь на відзив, заперечення щодо додаткових пояснень відповідача, заява про відшкодування витрат, додаткові пояснення у справі, заява про ухвалення додаткового рішення.

Згідно Завдання № 2 до Договору № 311 НП про надання професійної правничої допомоги від 17.11.2023 вбачається, що позивачем заявлено витрати на загальну суму 45 500,00 грн., серед яких визначено складання питань до відповідача у справі (1 одиниця) 1500,00 грн. та підготовка до судових засідань (4 одиниці) 6000,00 грн.

Згідно актів виконаних робіт вбачається, що підготовка до одного судового засідання вартує 1500,00 грн. (Акт № 13, № 16, № 19, № 21).

В контексті понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з позиції обґрунтованості, співмірності витрат із складністю справи, відповідності критерію реальності таких витрат та обсягом наданих послуг, а також розумності їхнього розміру.

При цьому, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням предмету позову та фактичних обставин справи, враховуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що предмет доказування у цій справі №920/239/24 охоплює незначну кількість доказів, фактів та обставин, а також не потребує додаткового детального вивчення судової практики. Зважаючи на час, необхідний для дослідження наявної в матеріалах справи кількості доказів, нескладний характер спору та відсутність складних арифметичних розрахунків, суд приходить до висновку про те, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачем завищено, зокрема, щодо заявлених 6000,00 грн. на підготовку до судових засідань та 1500,00 грн. за складання питань до відповідача у справі, тому вартість оплати послуг адвоката в цій частині не може бути покладена на відповідача.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача гонорару успіху в розмірі 68910,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно Акта виконаних робіт № 23 до Договору № 311НП від 17.11.2023 гонорар успіху складає 68910,00 грн., що становить 3% від основної суми стягнення згідно рішення суду у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (Постанова Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 906/462/22) .

Суд, зважаючи на положення статті 126 ГПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку, що «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом цієї справи, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відшкодування «гонорару успіху», який сплачує клієнт на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Дослідивши подані заявником докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу у цій справі не в повній мірі відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, тому використовуючи свої дискреційні повноваження, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача - ТОВ «ТК Фортіс» на користь позивача ФОП Дубровського М.В. - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ФОРТІС (40022, Сумська область, м. Суми, пл. Привокзальна, буд. 9, ) на користь Фізичної особи підприємця Дубровського Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 38000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене та підписане суддею 08.07.2025.

Суддя Є.А. Жерьобкіна