ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" липня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/617/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши матеріали справи

за позовом Рівненського обласного центру зайнятості

до відповідача ОСОБА_1

про повернення коштів мікрогранту у розмірі 190 973,65 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Рівненської області 04.07.2025 надійшла позовна заява Рівненського обласного центру зайнятості до відповідача ОСОБА_1 про повернення коштів мікрогранту у розмірі 190 973,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання мікрогранту та положень Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738, в частині створення робочих місць та працевлаштування на них осіб.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, судом встановлено, що ОСОБА_1 13.09.2024 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням.

За змістом статей 51, 52, 598 - 609 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), статей 202 - 208 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України), ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Отже, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 15.05.2019 у справі № 686/19389/17, від 26.06.2019 у справі №760/13915/18, від 09.10.2019 у справі № 209/1721/14-ц.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що незважаючи на відсутність у відповідача ОСОБА_1 на момент вирішення спору статусу фізичної особи-підприємця - даний спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

У частинах 6 та 8 ст. 176 ГПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно із відповіді № 1548676 від 08.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, позивачем не надано жодних доказів фактичного місцеперебування та реєстрації ОСОБА_1 на території Рівненської області в тому числі як внутрішньо переміщеної особи.

Так, згідно ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Частиною 6 ст. 5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування (ст. 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус").

Відтак, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 знаходиться у Харківській області та за загальним правилом справа належить до підсудності Господарського суду Харківської області.

Згідно ч. 9 статті 176 ГПК України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Приписами ст. 31 ГПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1). Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 29, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи № 918/617/25 за позовом Рівненського обласного центру зайнятості до відповідача ОСОБА_1 про повернення коштів мікрогранту у розмірі 190973,65 грн передати за підсудністю до Господарського суду Харківської області (Держпром, 8-й під`їзд, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 08.07.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтями 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.І.Мовчун