ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2025 р. Справа№ 910/14862/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Кравчука Г.А.

Яценко О.В.

розглядаючи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025

у справі № 910/14862/24 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд»

до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району»

про стягнення 56 686, 80 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» про стягнення 56 686, 80 грн. основного боргу за укладеним між сторонами 13.06.2024 договором про закупівлю послуг № 96.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч положенням договору відповідач вартість послуг, наданих позивачем на підставі актів, не оплатив, заборгувавши таким чином 56 686, 80 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 позов задоволено; вирішено стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» 56 686, 80 грн основного боргу, 2 422, 40 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором, яка становить 56 686, 80 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не надав документів, які свідчать про погашення наведеної заборгованості перед позивачем, яка існує на момент розгляду справи.

Не погодившись з рішенням, Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 до розгляду та відкрити провадження; рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 - скасувати повністю; ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права. Зокрема скаржник зазначає, що відповідач керуючись умовами договору, як зазначено в ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов`язаний відмовитися від оплати наданих послуг з подальшим звільненням від відповідальності за це у разі порушенням позивачем ТОВ «Авест Буд» реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також на думку скаржника наявні всі підстави для зупинення провадження у справі № 910/14862/24 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства у кримінальному провадженні № 0000816 від 08.04.2024 по факту заволодіння бюджетними коштами посадовими особами ТОВ «Авест Буд».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Хрипун О.О., судді - Іоннікова І.А., Яценко О.В. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 залишено без руху, вказано на необхідність усунути недоліки апеляційної скарги та надати суду належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі, а також докази направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі, листом з описом вкладення.

08.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» про усунення недоліків апеляційної скарги. В додатках містяться докази сплати судового збору у розмірі 3 633, 60 грн (платіжна інструкція № 9955 від 01.05.2025); докази направлення апеляційної скарги позивачу та представнику позивача.

У зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Яценко О.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 прийнято справу № 910/14862/24 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Яценко О.В., Кравчук Г.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24, вирішено справу № 910/14862/24 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

26.05.2025 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

20.06.2025 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/14862/24 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.06.2024 між Підприємством (замовник) та Товариством (виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг № 96 (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язався виконати на замовлення Підприємства послуги, а останнє зобов`язалося прийняти виконані виконавцем послуги та здійснювати їх оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором. (а.с. 6-9)

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору предмет закупівлі: Послуги машин та механізмів (Код за ДК 021:2015-45230000-8 "Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередачі, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь") ЛОТ 3 - Послуги автогудронатора для експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності в населених пунктах (далі - послуги). Найменування послуг, кількість та ціна зазначені у Специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною даного договору.

У Специфікації (додатку № 1) до договору сторони погодили найменування послуг - послуги автогудронатора (місткість не менше 3500 л) у кількості 50 годин загальною вартістю 58 440, 00 грн. (а.с. 10)

За умовами пункту 2.1 договору його ціна становить 58 440, 00 грн, в тому числі ПДВ - 9 740, 00 грн, з виплатою з бюджетного рахунку, і визначається із розрахунку ціни послуг у додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 договору ціна на послуги встановлюється відповідно до проведеної процедури закупівлі та включає в себе сплату податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені, усіх інших витрат виконавця. Договірна ціна, що визначена у пункті 2.1 договору, включає всі витрати виконавця, пов`язані з виконанням умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору виконавець зобов`язаний надавати послуги цілодобово, в робочі, вихідні та святкові дні у необхідній замовнику кількості.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі в національній валюті України протягом 30 (тридцяти) банківських днів шляхом прямого перерахування коштів на поточний рахунок виконавця, що вказаний у даному договорі, на підставі акту виконаних робіт (наданих послуг).

Днем оплати є дата списання коштів з відповідних рахунків замовника (пункт 4.3 договору).

Умовами пункту 5.1 договору на замовника покладено обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати за надані послуги, а також приймати надані послуги відповідно до акта наданих послуг (виконаних робіт), якому кореспондує передбачене підпунктом 5.4.1 договору право виконавця своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги.

Згідно з пунктом 9.1 договору останній набирає чинності з моменту його укладання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указами Президента України, але не пізніше ніж до 31.12.2024.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 9.2 договору).

Позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 56 686, 80 грн, що підтверджується актами надання послуг від 08.07.2024 № 58/3 на суму 11 688,00 грн, від 15.07.2024 № 59/3 на суму 11 688,00 грн, від 30.08.2024 № 67 на суму 4 090, 80 грн, від 16.09.2024 № 80/4 на суму 10 519,20 грн, від 17.09.2024 № 81/2 на суму 9 350, 40 грн та від 20.09.2024 № 82/3 на суму 9 350, 40 грн, які підписані та скріплені печатками сторін. (а.с. 12-17)

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідач вартість послуг, наданих виконавцем на підставі означених актів, не оплатив, заборгувавши таким чином 56 686, 80 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на суму 56 686, 80 грн, що підтверджується актами надання послуг від 08.07.2024 № 58/3 на суму 11 688,00 грн, від 15.07.2024 № 59/3 на суму 11 688,00 грн, від 30.08.2024 № 67 на суму 4 090, 80 грн, від 16.09.2024 № 80/4 на суму 10 519,20 грн, від 17.09.2024 № 81/2 на суму 9 350, 40 грн та від 20.09.2024 № 82/3 на суму 9 350, 40 грн. (а.с. 12-17)

Пунктом 4.1 договору встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі в національній валюті України протягом 30 (тридцяти) банківських днів шляхом прямого перерахування коштів на поточний рахунок виконавця, що вказаний у даному Договорі, на підставі акту виконаних робіт (наданих послуг).

Відтак, з врахуванням п. 4.1.догвоору відповідач повинен був здійснити оплату за актом від 08.07.2024 № 58/3 в сумі 11 688,00 грн 19.08.2024, за актом від 15.07.2024 № 59/3 в сумі 11 688,00 грн 26.08.2024, за актом від 30.08.2024 № 67 в сумі 4 090, 80 грн 11.10.2024, за актом від 16.09.2024 № 80/4 в сумі 10 519,20 грн 28.10.2024, за актом від 17.09.2024 № 81/2 в сумі 9 350, 40 грн 29.10.2024 та за актом від 20.09.2024 № 82/3 в сумі 9 350, 40 грн 01.11.2024.

Згідно з п. 4.3. договору днем оплати є дата списання коштів з відповідних рахунків замовника.

Водночас, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих позивачем послуг.

Відсутність оплати актів надання послуг скаржник обґрунтовує тим, що позивачем не здійснено реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що на думку відповідача є порушенням умов договору, а саме належного оформлення документів з боку позивача, а тому на підставі п. 5.2.4 договору відповідач вправі відмовитися здійснювати оплату.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5.2.4. договору замовник зобов`язаний відмовитися від оплати наданих послуг в разі неналежного оформлення документів (не додано інші документи, відсутність печатки, підписів тощо).

Однак, як вже було зазначено вище, умовами договору передбачено, що підставою для оплати наданих послуг є акт виконаних робіт (наданих послуг). (п. 4.1. договору)

Відтак, колегія суддів зазначає, що скаржник помилково вважає відсутність реєстрації податкових накладних підставою для відмови здійснити оплату.

При цьому, колегія суддів зазначає, що акти надання послуг від 08.07.2024 № 58/3 на суму 11 688,00 грн, від 15.07.2024 № 59/3 на суму 11 688,00 грн, від 30.08.2024 № 67 на суму 4 090, 80 грн, від 16.09.2024 № 80/4 на суму 10 519,20 грн, від 17.09.2024 № 81/2 на суму 9 350, 40 грн та від 20.09.2024 № 82/3 на суму 9 350, 40 грн підписані відповідачем без зауважень та заперечень, відповідач не заперечує проти факту виконання робіт за вказаними актами.

Отже, колегія суддів зазначає, що підписані обома сторонами без зауважень та заперечень вказані вище акти надання послуг підтверджують належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

Надані позивачем акти надання послуг є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що фіксує факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Разом із тим, відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено неналежного оформлення первинних документів за договором (актів надання послуг), відсутності їх обов`язкових реквізитів тощо.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що положеннями договору не передбачено права відповідача правомірно відмовитися від оплати фактично наданих йому послуг внаслідок неможливості реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів сплати наданих позивачем за актами надання послуг від 08.07.2024 № 58/3 в сумі 11 688,00 грн 19.08.2024, за актом від 15.07.2024 № 59/3 в сумі 11 688,00 грн 26.08.2024, за актом від 30.08.2024 № 67 в сумі 4 090, 80 грн 11.10.2024, за актом від 16.09.2024 № 80/4 в сумі 10 519,20 грн 28.10.2024, за актом від 17.09.2024 № 81/2 в сумі 9 350, 40 грн 29.10.2024 та за актом від 20.09.2024 № 82/3 в сумі 9 350, 40 грн 01.11.2024 відповідачем не надано.

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 56 686, 80 грн, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 56 686, 80 грн.

Щодо доводів скаржник стосовно наявності підстав для зупинення провадження у справі № 910/14862/24 до вирішення іншої, що розглядається в порядку кримінального судочинства у кримінальному провадженні № 0000816 від 08.04.2024 по факту заволодіння бюджетними коштами посадовими особами ТОВ «Авест Буд» колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

2. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не наведено жодних обставин, які б підтвердили в даному випадку, що наявність кримінального провадження може вплинути на цивільно-правові зобов`язання сторін у даній справі.

При цьому, як вірно зазначив місцевий господарський суд обставини кримінального провадження № 0000816 від 08.04.2024, стосуються виконання укладеного між відповідачем та Товариством договору від 25.03.2024 № 48 на послуги машин та механізмів, не спростовують обґрунтованості вимог позивача у даній справі та фактично не стосуються безпосереднього предмета доказування у цій справі, підставою вимог в якій є неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю послуг від 13.06.2024 № 96.

Отже, з огляду на те, що у справі № 910/14862/24 достатньо матеріалів справи для в встановлення всіх обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача щодо наявності підстав для зупинення провадження у даній справі.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі №910/14862/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 у справі № 910/14862/24 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14862/24.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Яценко