ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. Справа № 924/493/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Фірма "Агро-Центр" м. Рівне

до Приватного підприємства "Континенталь Логістик" м. Хмельницький

про стягнення 55 601,06 грн заборгованості

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Хмельницької області 16.05.2025 надійшла позовна заява Приватного підприємства "Фірма "Агро-Центр" м. Рівне до Приватного підприємства "Континенталь Логістик" м.Хмельницький про стягнення 55 601,06 заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період із 13.07.2023 по 28.08.2023 позивач здійснював продаж товарів для відповідача. Останній частково здійснював розрахунки за отриманий товар, проте в повному обсязі не розрахувався до цього часу. Сума боргу становить 55 601,06 грн. Так, на користь відповідача було поставлено товар на загальну суму 75907,06грн, що підтверджується видатковими накладними. В той же час, відповідач здійснив оплату за отриманий товар та надані послуги на загальну суму 20306,00грн, що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, заборгованість відповідача по договору становить 55601,06 грн (75907,06-20306,00грн). Позивач вказує, що з метою оплати боргу на адресу відповідача було направлено вимогу №111 від 29.05.2024. В подальшому, 03.10.2024 відповідачу також було направлено вимогу №168. Проте лист повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 22.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/493/25 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь позивача на відзив, позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

На виконання приписів Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, суд надіслав відповідачу ухвалу від 22.05.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак конверт з ухвалою суду повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про розгляд справи та не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Відповідно до видаткових накладних №ХБ-00002376 від 13.07.2023 на суму 20306,00 грн, №ХБ-00002565 від 24.07.2023 на суму 9480,00 грн, №ХБ-00002571 від 24.07.2023 на суму 9485,00 грн, №ХБ-00002651 від 27.07.2023 на суму 18970,02 грн, №ХБ-00002658 від 28.07.2023 на суму 17666,04 грн, які підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 75907,06 грн.

Згідно з платіжною інструкцією №134 від 17.10.2023 відповідач сплатив на користь позивача лише 20306,00 грн в якості оплати згідно рахунку №НХ-00003162 від 13.07.2023.

Позивач звертався до відповідача з вимогами №111 від 29.05.2024 та №168 від 03.10.2024, в яких вимагав сплатити заборгованість за отриманий товар в розмірі 55601,06 грн.

Однак відповідач відповіді на вимогу не надав та кошти не сплатив, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Приписами ст. 181 ГК України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Пунктом 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, просить сягнути з відповідача 55 601,06 заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару, що підтверджується підписаними та скріпленими відтисками печаток сторін видатковими накладними.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів поставки.

Так, позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 75907,06 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими відтисками печаток сторін видатковими накладними, зокрема №ХБ-00002376 від 13.07.2023 на суму 20306,00 грн, №ХБ-00002565 від 24.07.2023 на суму 9480,00 грн, №ХБ-00002571 від 24.07.2023 на суму 9485,00 грн, №ХБ-00002651 від 27.07.2023 на суму 18970,02 грн, №ХБ-00002658 від 28.07.2023 на суму 17666,04 грн.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України, яка згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки, передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний був провести оплату за отриманий товар не пізніше наступного дня після отримання товару.

Суд встановив, що відповідач лише частково оплатив отриманий товар в сумі 20306,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №134 від 17.10.2023. Доказів сплати решти заборгованості в розмірі 55 601,06 грн, що є предметом спору, відповідачем в матеріали справи не подано.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 55 601,06 грн заборгованості.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Фірма "Агро-Центр" м. Рівне до Приватного підприємства "Континенталь Логістик" м. Хмельницький про стягнення 55 601,06 грн заборгованості задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Континенталь Логістик" (м. Хмельницький, вул. Подільська, буд.109, 7 поверх, код 37016828) на користь Приватного підприємства "Фірма "Агро-Центр" (м. Рівне, провулок Робітничий, 6А, код 34112560) 55 601,06 грн (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот одну гривню 06 коп.) заборгованості, 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Рішення надіслати позивачу до електронного кабінету та відповідачу на адресу: м.Хмельницький, вул.Подільська, буд. 109, 7 поверх - рек. листом.