ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 904/3110/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 про забезпечення позову

до подачі позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс"

про стягнення 414 828,50грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ФОП Доненко О.В., заявник) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 11.06.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Особами, які можуть отримати статус учасника справи заявником зазначено: ОСОБА_1 (позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс" (відповідач). У поданій заяві ОСОБА_1 повідомляє про намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Юні Люкс" заборгованості у розмірі 414 828,50грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 01.07.2024 року про надання консультаційно-правничих послуг в частині проведення оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2025 заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 про забезпечення позову до подання позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Житомирської області.

09.07.2025 до Господарського суду Житомирської області разом із супровідним листом від 03.07.2025 надійшли матеріали заяви у справі №904/3110/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 матеріали заяви у справі №904/3110/25 передано на розгляд судді Кравець С.Г.

Дослідивши доводи заявника, наведені у заяві від 11.06.2025, та додані до неї докази, господарський суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначні статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 ст.137 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не вирішує спір по суті та не перевіряє обґрунтованість позовних вимог, але має з`ясувати, за захистом яких прав чи інтересів мало місце звернення до суду, та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам.

Господарський суд враховує, що ОСОБА_1 у поданій заяві від 11.06.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, посилається на те, що вона має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Юні Люкс" заборгованості у розмірі 414 828,50грн за договором від 01.07.2024 року про надання консультаційно-правничих послуг. Зазначає про неналежне виконання ТОВ "Юні Люкс" умов договору в частині проведення повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Тобто предметом позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, є майнова вимога про стягнення грошових коштів.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого та рухомого майна, належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс".

Відповідно до судової практики заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (постанова Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18).

Підстави забезпечення позову, передбачені статтями 136, 137 ГПК України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити їх наявність, та визначити, яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, на захист яких подається позов.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання містить лише посилання на правові норми, які регулюють інститут забезпечення позову, а також припущення заявника щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Водночас, належного обґрунтування фактичними даними та відповідними доказами ймовірного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову - не містить.

Оцінюючи обраний заявником спосіб забезпечення позову суд дійшов висновку, що заявлені заходи забезпечення позову є неспівмірними із вимогами, з якими заявник має намір звернутися з позовом до ТОВ "Юні Люкс". Вжиття таких заходів забезпечення позову не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Так, заборона вчинення державними реєстраторами прав на нерухоме майно та органами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій (в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів) щодо нерухомого та рухомого майна ТОВ "Юні Люкс" не стосується предмета спору, а тому не може бути застосована судом в якості забезпечення позову про стягнення заборгованості, який має намір подати заявник.

Окрім того, заявником не доведено і наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам заявника, як і існування, у даному випадку, реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, у разі невжиття саме визначених заявником заходів забезпечення позову.

Враховуючи відсутність доведеного факту реальної загрози унеможливлення чи суттєвого утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких заявник має намір звернутися, запропоновані заходи забезпечення позову є явно неспівмірними із вимогами, які позивач має намір заявити та не стосуються предмету спору.

Ураховуючи вищенаведене у сукупності, підстави для забезпечення позову у спосіб, визначений у заяві ОСОБА_1 від 11.06.2025, відсутні.

Згідно статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статті 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладеного, господарський суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 11.06.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - у повному обсязі.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 11.06.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.07.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

ФОП Доненко О.В. - електронний суд,

ТОВ "Юні Люкс" - електронний суд.