ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Справа№ 910/1013/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Савченко Т.А. - в порядку самопредставництва;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: Савченко Т.А. - в порядку самопредставництва;

за апеляційною скаргою Київської міської державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025

у справі № 910/1013/25 (суддя - Князьков В.В.)

за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до відповідача: Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Київської міської державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії та виключення зі складу засновників

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Департамент комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (надалі - Університет) про зобов`язання Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» скликати, організувати та провести збори засновників; зобов`язання Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» розглянути на зборах засновників заяву Київської міської державної адміністрації про вихід зі складу засновників; виключення Київської міської державної адміністрації із складу засновників Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації №349 від 15.03.1999 «Про створення вищого закладу освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Київська міська державна адміністрація виступила співзасновником вищого закладу освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна». Листом від 04.09.2024 № 015-317 Київська міська державна адміністрація повідомила заклад вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про вихід зі складу засновників Університету та просила здійснити організаційно-правові заходи, пов`язані з виходом. На думку позивача, не проведення Університетом зборів учасників порушує корпоративні права співзасновника щодо участі в управлінні діяльністю Університету, оскільки встановлені законом вимоги про проведення зборів учасників мають завдання забезпечити реальну можливість учасникам Університету реалізовувати свої корпоративні права, зокрема, впливати на діяльність Університету через вищий орган управління - збори засновників.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 відмовлено повністю в задоволенні позову Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про зобов`язання вчинити дії та виключення зі складу засновників.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Київська міська державна адміністрація 11.04.2025 (через Електронний суд) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/1013/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Стягнути з закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на користь позивача судові витрати.

16.04.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу Київської міської державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/1013/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику надати докази на підтвердження повноважень у Савченко Т.А. підписувати подану скаргу (посадову інструкцію, наказ, положення, тощо) від імені Київської міської державної адміністрації, про що надати суду докази в десятиденний строк.

22.04.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі № 910/1013/25. Зобов`язано скаржника надати суду апеляційної інстанції - у судове засідання оригінали доказів повноважень у Савченко Т.А. підписувати подану апеляційну скаргу від Київської міської державної адміністрації. Судове засідання призначено на 26.05.2025.

05.05.2025 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України.

22.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, яке було задоволено судом апеляційної інстанції.

26.05.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Київської міської державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/1013/25 до 10.06.2025.

У зв`язку з перебуванням судді - Майданевича А.Г. 10.06.2025 у відпустці, розгляд справи, призначений на 10.06.2025, не відбувся. А тому з метою недопущення пропуску строків розгляду справи у відповідності до ст. 6 Конвенції, з метою дотриманням принципу незмінності складу суду, суд апеляційної інстанції перепризначає розгляд справи на іншу дату з урахуванням дій військового стану та постійних повітряних тривог.

Ухвалою від 11.06.2025 було призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/1013/25 на 02.07.2025.

В судове засідання 02.07.2025 з`явився представник позивача та третьої особи, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового - про задоволення позову повністю. Представник відповідача в судове засідання 02.07.2025 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлено належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку 12.06.2025 ухвали суду апеляційної інстанції від 11.06.2025.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи поведінку сторін, узгодження учасниками апеляційного провадження продовження строку розгляду справи, з метою забезпечення принципів рівності та змагальності сторін, в розумінні ст. 7, 13 ГПК України, незмінності складу суду, з метою належного повідомлення усіх учасників апеляційного провадження, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога", та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, за доводами апелянта, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відсутності у позивача повноважень на подання позову. Департамент діяв у межах наданих повноважень відповідно до Порядку ведення претензійної та позовної роботи Київської міської ради, рішень Київради та Положення про Департамент. Закон «Про столицю України» також підтверджує право виконавчих органів міста на представництво та ведення судових справ.

Скаржник зазначив, що позов подано на виконання рішення Київради про повернення майна територіальної громади. Департамент діяв відповідно до законодавства та статуту Університету, скеровував повідомлення та вимоги щодо виходу зі складу засновників і скликання зборів засновників. Водночас Університет ухилився від проведення зборів, чим порушив корпоративні права громади міста Києва.

При цьому, за доводами скаржника, непроведення зборів позбавило Київську міську державну адміністрацію можливості реалізувати корпоративні права, зокрема, щодо виходу зі складу засновників і повернення майна. Тоді як згідно з Цивільним кодексом України, право на участь в управлінні є корпоративним правом. Суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду, яка підтверджує можливість судового захисту корпоративних прав шляхом зобов`язання провести збори.

Порядок скликання зборів визначається статутом відповідної юридичної особи. Непроведення зборів у відповідь на належно оформлені вимоги є порушенням прав співзасновника.

А тому апелянт вважає, що суд не з`ясував усіх обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Тому, враховуючи вищенаведене, на думку апелянта, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позову повністю.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників апеляційного провадження

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що повністю не погоджується із вимогами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Так, на думку відповідача, суд першої інстанції на підставі аналізу ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, п.6 ст. 1, ст. 25 Закону України «Про освіту», п. 1.3, 1.9, 2.2, статуту Університету, Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 02.03.2023 № 6023/6064, що правами щодо виходу зі складу засновників Університету наділено саме засновника закладу освіти, тобто КМДА, а не позивача. І застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством - ефективність), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

В той же час, відповідно до абзацу 2 частини 4 стаття 98 ЦК України якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

При цьому, відповідач вважає, що КМДА могла реалізувати своє право на скликання загальних зборів засновників Університету у спосіб передбачений законом. Вчиняти додаткові заходи для спонукання Університету скликати загальні збори не має потреби.

Так, сторона вважає, що позивачем разом з поданням позовної заяви не було надано (як і у позовній заяві не зазначено) жодних доказів та мотивів на підтвердження вчинення Університетом дій, спрямованих на перешкоджання КМДА скористатись своїм правом самостійно скликати загальні збори засновників Університету в т.ч. щодо виходу КМДА зі складу засновників.

А тому відповідач вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням №146/247 від 18.02.1999 Київської міської ради «Про надання дозволу на створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" дозволено створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", доручено Київській міській державній адміністрації виступити співзасновником Університету.

15.03.1999 Київською міською державною адміністрацією ухвалено розпорядження №349 «Про створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", згідно змісту якого вирішено виступити його співзасновником.

07.05.1999 здійснено державну реєстрацію Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна".

Рішенням №493/8459 від 30.05.2024 Київської міської ради «Про повернення майна у власність громади міста Києва» доручено виконавчому органу Київської міської ради повернути право користування на майно громади міста Києва - нежитловий будинком за адресою: 04071, м. Київ, Подільський район, вул..Хорива, буд.1-г, загальною площею 1223 кв.м. шляхом виходу Київської міської державної адміністрації зі складу засновників Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" із одержанням своєї частки у статутному капіталі згідно положень п.6.4 статуту Університету протягом двох місяців з дня прийняття цього рішення, закріпивши за майно (нежитловим приміщенням) цільове використання - для надання освітніх послуг. Одночасно, згідно п.2 вказаного рішення доручено Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вжити організаційно-правові заходи на виконання п.1.1 цього рішення; вийти зі складу засновків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» із одержанням своєї частки у статутному капіталі згідно положень статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» протягом двох місяців з дня прийняття цього рішення.

Як вказує позивач, третьою особою листом №015-317 від 04.09.2024 було повідомлено відповідача про вихід з Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний Університет розвитку людини "Україна". На підтвердження направлення вказаного листа позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та поштову накладну.

Позивач вказав, що листом №015-341 від 20.09.2024 третя особа повідомила відповідача про необхідність здійснення організаційно-правових заходів, пов`язаних з виходом Київської міської державної адміністрації зі складу засновників Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна.

15.10.2024 Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було направлено відповідачу лист №062/12-15-2095 від 08.10.2014 з вимогою скликати та провести позачергові збори засновників університету, пов`язані із виходом Київської міської державної адміністрації зі складу засновників університету. На підтвердження направлення вказаного листа надано повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальний чек.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою у даній справі, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність повноважень в Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на представлення інтересів Київської міської ради. А також не погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача.

Відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено вище, рішенням №146/247 від 18.02.1999 Київської міської ради «Про надання дозволу на створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" дозволено створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", доручено Київській міській державній адміністрації виступити співзасновником Університету.

15.03.1999 Київською міською державною адміністрацією ухвалено розпорядження №349 «Про створення вищого закладу освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", згідно змісту якого вирішено виступити його співзасновником.

07.05.1999 здійснено державну реєстрацію Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна". Згідно змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, до складу засновників Університету належить, в тому числі, Київська міська державна адміністрація.

Згідно змісту п.1.3 статуту Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" Університет є юридичною особою з дня його державної реєстрації.

Разом з цим, відповідно до п.2.2 статуту, вищим органом управління Університету с Збори засновників. Вони складаються із засновників Університету або призначених ними представників. Кількість голосів кожного із засновників визначається пропорційно розміру (у відсотках) частки засновника у статутному капіталі (фонді). Засновники Університету реалізують свої повноваження через Збори засновників, збираються не рідше одного разу на рік та приймають відповідні рішення. Збори засновників вважаються повноважними, якщо на них присутні засновники (представники засновників), що володіють у сукупності більше ніж 60 відсотками голосів від загальної кількості голосів. Засновники Університету до початку Зборів засновників зобов`язані надати документи, що підтверджують їхні повноваження. Засновники, які володіють не менше ніж 10% голосів, мають право вимагати розгляду питання па Зборах засновників за умови, що воно було ними поставлене не пізніше як за 10 днів до початку зборів. Голова Зборів організовує ведення протоколу. Збори засновників можуть бути черговими та позачерговими.

Тобто, виходячи з наведеного вище у сукупності, відповідними правами, в тому числі і щодо виходу (виключення) зі складу, наділено саме засновника закладу освіти, тобто, Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", а саме Київську міську державну адміністрацію.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1 Положення про Департамент, затвердженого рішенням Київської міської ради від 02.03.2023 № 6023/6064 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який утворений відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у складі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішенням Київської міської ради від 20.06.2002 року № 28/28 «Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності».

Згідно з пунктом 2. Положення Департамент підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, підпорядковується Київському міському голові, входить до структури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), виконує функції органу місцевого самоврядування та, у визначених законодавством України випадках, виконує функції державної виконавчої влади.

Відповідно до пункту 6.6 Положення про Департамент для здійснення повноважень та виконання завдань, що визначені Положенням, Департамент має право здійснювати представництво (самопредставництво) інтересів Київського міського голови, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту, їх посадових осіб у судах України на всіх стадіях судового процесу через посадових осіб юридичної служби Департаменту, які без окремого доручення беруть участь у справах з усіма правами, крім відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, що надані законодавством про адміністративне, господарське, цивільне судочинство, Кодексом України з процедур банкрутства, та на стадії примусового виконання рішень судів позивачу, відповідачу, третій особі, учаснику судового провадження, учаснику виконавчого провадження, стягувачу, боржнику, представнику.

Згідно з підпунктом 9 пункту 5.2 Положення, Департамент відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює у межах своїх повноважень функції з управління корпоративними правами територіальної громади міста Києва та державними корпоративними правами щодо підприємств (пакетів акцій), що перебувають у сфері управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

До того ж, судом враховано, що рішенням №493/8459 від 30.05.2024 Київської міської ради «Про повернення майна у власність громади міста Києва» доручено виконавчому органу Київської міської ради повернути право користування на майно громади міста Києва - нежитловий будинком за адресою: 04071, м.Київ, Подільський район, вул. Хорива, буд.1-г, загальною площею 1223 кв.м. шляхом виходу Київської міської державної адміністрації зі складу засновників Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" із одержанням своєї частки у статутному капіталі згідно положень п.6.4 статуту Університету протягом двох місяців з дня прийняття цього рішення, закріпивши за майно (нежитловим приміщенням) цільове використання - для надання освітніх послуг. Одночасно, згідно п.2 вказаного рішення доручено Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вжити організаційно-правові заходи на виконання п.1.1 цього рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивача у спірних правовідносинах наділено функціями представництва, однак позивач не є особою, права якої порушено з урахуванням також наступного.

Як вбачається з розділу 6.6. статуту (а.с. 24) Київська міська державна адміністрація володіє розміром частки в статутному капіталі відповідача в розмірі 34,995 %. Тоді як з позовом у даній справі звернувся Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). В даному аспекті суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про столицю України - місто-герой Київ» Київська міська та районні в місті ради (у разі їх утворення) мають власні виконавчі органи, які утворюються відповідно Київською міською радою, районними в місті радами (у разі їх утворення), підзвітні та підконтрольні відповідним радам.

Згідно з положеннями ст. 10-1 вказаного Закону Виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Таким чином, засновником відповідача в даному випадку є саме Київська міська державна адміністрація не як Виконавчий орган Київської міської ради, що підтверджується також розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 349 від 15.03.1999 (а.с. 8). Таким чином, потенційно порушене корпоративне право могло б бути саме у Київської міської державної адміністрації, а не у Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), від імені та в інтересах якого звернувся Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

А тому висновок суду першої інстанції в цій частині про непорушення прав позивача є обґрунтованим в розумінні ст. 4 ГПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладених в позові вимог. Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, дійшовши у цілому правильного висновку про відмову в задоволенні позову. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. (Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20). Тому інші доводи як апеляційної скарги, так і відзиву на апеляційну скаргу - не досліджуються судом апеляційної інстанції.

В цій частині відхиляючи також доводи скаржника про подання ним в суді першої інстанції клопотання про заміну позивача, зазначає, що процесуальне законодавство не передбачає можливості замінити позивача у справі. Тоді як сторона (права якої порушено) не позбавлена права звернутись з відповідним позовом за захистом своїх прав в загальному порядку. Водночас, той факт, що позивач наділений правом представляти третю особу в розумінні ст. 45 ГПК України не змінює визначеного статусу сторони у справі, як і та обставина, що у представниці Савченко Т.А. наявні повноваження на представництво інтересів як Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), так і Київської міської державної адміністрації.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 у справі № 910/1013/25 було залишено без руху позовну заяву Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання обґрунтування звернення до суду з позовними вимогами на користь Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

11.02.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просив прийняти позовну заяву в новій редакції та вважати, що позов подається Київською міською державною адміністрацією в особі Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Натомість в рішенні суду першої інстанції судом першої інстанції було зазначено про неможливість заміни позивача з Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на Київську міську державну адміністрацію, з огляду на те, що відповідна процесуальна дія не передбачена Господарським процесуальним кодексом України, а відповідні доводи позивача стосовно наявності підстав для заявлення позову в інтересах третьої особи будуть оцінені судом під час вирішення спору по суті. А тому фактично судом було зазначено про неможливість вчинення вказаної процесуальної дії.

А тому доводи скаржника в цій частині відхиляються через необґрунтованість.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції на підставі та в розумінні ст. 2, 4, 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 74-76, 80, 86, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений скаржником судовий збір за розгляд справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції покладається на нього в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 4, 129, 269, 270, ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Київської міської державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі № 910/1013/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі № 910/1013/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич