УХВАЛА

м. Київ

14.07.2025Справа № 910/9627/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)

у справі № 910/9627/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товарна біржа "Аукціоніст"

про визнання недійсним рішення та стягнення 297 122,20 грн.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 позов задоволено повністю, визнано недійсним рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2018 № 1900, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" кошти в розмірі 297 122 грн. 20 коп., стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 218 грн. 83 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 у справі № 910/9627/18 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 у справі № 910/9627/18 скасовано, справу № 910/9627/18 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою від 02.06.2020 у справі № 910/9627/18 Північний апеляційний господарський суд закрив провадження у частині вимог відносно пункту 1 рішення Виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2018 № 1900, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.10.2020 касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі № 910/9627/18 закрито, касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фі-зичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі № 910/9627/18 закрито.

25.06.2020 на виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/9627/18 від 19.11.2018, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/9627/18 від 02.06.2020 видано відповідні накази.

07.07.2025 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Розділ VІ Господарського процесуального кодексу регулює процесуальні питання, пов`язані з судовим контролем за виконанням судових рішень.

Зокрема, відповідно до ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права..

Звертаючись із скаргою до суду скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених ст. ст. 39 та 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме внести до автоматизованої системи виконавчих проваджень відомості про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 із виключенням запису в Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно боржника - Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», .

Водночас, як встановлено судом, постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліченко Вікторії Олександрівни від 20.06.2024 приєднано виконавче провадження № НОМЕР_1 до зведеного виконавчого провадження № 73206650, яке веде Печерський відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Отже, розглядаючи питання можливості розгляду поданої скарги в порядку господарського судочинства, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У статті 3391 та частині першій статті 340 ГПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічно врегульовано вказане питання у ст. 4471 та ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону, з урахуванням вимог статей 3391, 340 ГПК України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ані в ЦПК України, ані в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", за нормами якого вчинено виконавчі дії.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також, існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Разом з тим у частині п`ятій цієї статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Подібні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18), від 12.09.2018 у справі № 906/530/17 (провадження №12-213гс18), від 17.10.2018 у справах №927/395/13 (провадження №12-189гс18), №5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18), від 13.02.2019 у справі №808/2265/16 (провадження №11-1334апп18), від 10.04.2019 у справі №908/2520/16 (провадження №12-30гс19), від 15.05.2019 у справі №924/1389/13, від 21.10.2021 у справі № 903/889/19

Отже, оскільки скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) стосується судового оскарження бездіяльності державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, в зв`язку з чим, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, у разі відсутності спеціальної норми, щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг, до таких скарг мають застосовуватись положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статті 175 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства суддя відмовляє у відкритті провадження у справі. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 6 ст. 175 ГПК України).

Оскільки, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби під час виконання ними зведеного виконавчого провадження, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому у її прийнятті суд відмовляє.

Суд також роз`яснює скаржнику, що оскільки розгляд поданої ним скарги не відноситься до юрисдикції господарського суду, розгляд такої скарги здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 234, 3391 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті до розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А.Грєхова