ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. Справа№ 911/1436/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 10.07.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 (повний текст складено та підписано 23.10.2024)

у справі №911/1436/24 (суддя П.В. Горбасенко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер»

до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадська організація «Товариство сприяння обороні України»

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» (далі, позивач / ТОВ «Патріот-Снайпер») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області (далі, відповідач / Рада) про визнання протиправним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області №16/21 від 27.09.2022 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, Бучанського району Київської області» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Патріот-Снайпер», яке набуло право власності на об`єкти нерухомості, які розміщені на земельній ділянці :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га, є фактичним землекористувачем такої земельної ділянки, а тому Рада, вирішуючи питання поділу цієї земельної ділянки у відповідності до вимог абз. 2 частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України, зобов`язана була узгодити з ТОВ «Патріот-Снайпер» питання поділу цієї земельної ділянки.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області №16/21 від 27.09.2022 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, Бучанського району Київської області» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо розподілу земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011 загальною площею 1,5118 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1.

Присуджено до стягнення з Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» 3 028,00 грн судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що посвідчене державним актом на право постійного користування землею від 26.11.1993 право постійного користування земельною ділянкою 5,5 га фактично належало ГО «ТСО України».

Враховуючи принцип доказування «вірогідності», суд дійшов висновку, що відповідач більш вірогідних доказів у розумінні статті 79 Господарського процесуального кодексу України на спростування обставин належності земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:5011 площею 1,5118 га, зазначеній у державному акті на право постійного користування землею від 26.11.1993 земельній ділянці загальною площею 5,5 га не надав, а отже є більш вірогідними зазначені позивачем обставини відповідної належності, аніж протилежні.

За висновками суду, набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, та складається з нежилих приміщень готелю (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., боксу для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м., на спірній земельній ділянці, що перебувала у постійному користуванні ГО «ТСО України», позивач набув відповідне речове право на таку земельну ділянку, що свідчить про те, що рішення Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області №16/21 від 27.09.2022 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, Бучанського району Київської області» було прийнято за наявності у ТОВ «Патріот-Снайпер» права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:5011 та без його згоди на поділ земельної ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 08.11.2024 через підсистему «Електроний суд» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ «Патріот-Снайпер» нібито мало право користування земельною ділянкою із кадастровим номером :08:001:5011 внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

За доводами скаржника помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення Ради прийняте з порушенням вимог частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України та частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій», за відсутності згоди ТОВ «Патріот-Снайпер», що, відповідно, порушило речове право останнього на постійне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:

- у матеріалах справи відсутні докази того, що ГО «ТСО України» мало право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:5011 чи право користування земельною ділянкою, зазначеною в акті на право постійного користування земельною ділянкою від 26.11.1993;

- у матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:5011 була виділена із ділянки площею 5,5 га, визначеної в акті на право постійного користування землею від 26.11.1993;

- у матеріалах справи відсутні докази того, що нерухоме майно, яке належить ТОВ «Патріот-Снайпер», розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:5011;

- у матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Патріот-Снайпер» мав право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:5011.

До апеляційної скарги відповідачем також долучено новий доказ копію наказу центрального комітету ТСО України від 11.11.1996 №138 про припинення діяльності Малого підприємства навчально-спортивний комплекс «Снайпер» та зазначено, що відповідач не міг подати такий документ до суду першої інстанції, оскільки отримав його лише 28.10.2024.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

09.12.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

26.01.2025 позивач через підсистему «Електронний суд» подав до Північного апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення.

У відзиві та письмових поясненнях позивач наголошує на тому, що ТОВ «Патріот-Снайпер», яке набуло право власності на об`єкти нерухомості, розміщені на земельній ділянці за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1, є землекористувачем такої земельної ділянки, а отже, Дмитрівська сільська Рада Бучанського району Київської області, вирішуючи питання щодо поділу земельної ділянки, у відповідності до вимог абз. 2 частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України та статті 56 Закону України «Про землеустрій», зобов`язана була отримати згоду ТОВ «Патріот-Снайпер». Приймаючи рішення про поділ земельної ділянки без погодження із землекористувачами, Дмитрівська сільська Рада Бучанського району допустила грубе порушення майнових прав та інтересів ТОВ «Патріот-Снайпер».

25.02.2025 позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, надав детальні пояснення щодо набуття ним у власність нерухомого майна за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, яке складається з нежилих приміщень готелю (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., боксу для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

До пояснень позивачем долучені копія протоколу Ради Правління ГО «ТСО України» №7 від 31.05.2018 та №11 від 06.12.2018, на підставі яких було вирішено сформувати статутний капітал ТОВ «Патріот-Снайпер» та передано в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Патріот-Снайпер» об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, а саме готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м.., а також копія рішення виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради №18 від 26.01.2006 «Про визнання права власності на нерухоме майно в селі Капітанівка по вулиці Лісній, 1 Києво-Святошинського району Київської області за ТСО України», копія дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2011, копія витягу про державну реєстрацію прав №32694140 від 27.12.2011.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1436/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

20.11.2024 матеріали справи №911/1436/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

У зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у період з 18.11.2024 по 22.11.2024 на навчанні в Національній школі суддів України, з 25.11.2024 на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4588/24 від 25.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 справу №911/1436/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 27.01.2025.

09.01.2025 електронною поштою до Північного апеляційного господарського суду від представника Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшло клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 клопотання представника Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області адвоката Бовтуненка М.А. про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції повернуто без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

17.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшли заяви про їх участь у судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про їх участь у судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду задоволені.

22.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» про його участь у судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду задоволено.

24.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про компенсацію судових витрат у справі, в якому позивач зазначив, що станом на 24.01.2025 витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 73 220,00 грн. До клопотання долучені копії ордеру серії АА №1498471 від 17.01.2025, Договору №67/2024-юр про надання професійної правничої допомоги від 07.03.2024, додатку №2 до Договору №67/2024-юр, платіжних інструкцій від 16.12.2024 №№ 18, 19 та від 24.01.2025 №№ 34, 35, розрахунку судових витрат у справі №911/1436/14, докази направлення клопотання відповідачу.

У судове засідання, призначене на 27.01.2025, з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, надали пояснення по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 у розгляді апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 оголошено перерву до 04.02.2025.

03.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» надійшло клопотання про долучення доказу до клопотання про компенсацію судових витрат у справі №911/1436/24, а саме платіжних інструкцій №36 від 31.01.2025 та №37 від 31.01.2025.

Також 03.02.2025 відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» письмові заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких висловив свої заперечення проти задоволення клопотання позивача про компенсацію судових витрат, зазначивши, що позивачем не обґрунтована реальність адвокатських послуг, їх неминучість та розумність їх вартості.

У зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 28.01.2025 на лікарняному, розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/415/25 від 03.02.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 справу №911/1436/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 прийнято апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А., розгляд апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 вирішено здійснювати в режимі відеоконференції у раніше призначеному судовому засіданні на 04.02.2025.

У судове засідання, призначене на 04.02.2025, з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Суд у судовому засіданні 04.02.2025 перейшов до розгляду справи по суті, почав досліджувати питання щодо права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» на майно, розташоване на спірній земельній ділянці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у розгляді апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 оголошено перерву до 04.03.2025.

03.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» надійшло клопотання про долучення доказу до клопотання про компенсацію судових витрат у справі №911/1436/24, а саме платіжних інструкцій №54 від 28.02.2025 та №55 від 28.02.2025.

У судове засідання, призначене на 04.03.2025, з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Суд у судовому засіданні 04.03.2025 продовжив розгляд справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у розгляді апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 оголошено перерву до 18.03.2025.

17.03.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач подав до Північного апеляційного господарського суду письмові тези промови представника позивача на стадії судових дебатів у справі №911/1436/24.

У судове засідання, призначене на 18.03.2025, з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 18.03.2025 суд повернувся до стадії встановлення обставин справи та перевірки їх доказами.

За результатами проведеного судового засідання ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 залучено до участі у справі №911/1436/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Громадську організацію «Товариство сприяння обороні України» (03057, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 52/2; ), запропоновано третій особі надати суду відзив/пояснення щодо суті заявлених позовних вимог та апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» документальне підтвердження переходу права користування земельною ділянкою 5,5 га, що зазначена в державному акті на право постійного користування землею від 26.11.1993 до ГО «ТСО України», зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» та Громадську організацію «Товариство сприяння обороні України» надати суду детальні письмові пояснення щодо передачі майна, а саме: готелю (літ. «А») площею 1702,4 кв.м.; кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м.; боксів для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м.; тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м.; трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1; розгляд справи відкладено на 16.04.2025.

26.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №911/1436/24 надійшли докази направлення третій особі копії позовної заяви з додатками, рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 та відзиву на апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у даній справі з додатками.

27.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №911/1436/24 надійшли докази направлення третій особі копії відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги.

14.04.2025 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» надійшло клопотання про продовження строку для виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №911/1436/24 та надання третій особі додаткового строку для подання відзиву/пояснень та витребуваних судом документів. Зазначене клопотання мотивоване тим, що витребувані судом документи знаходяться в архівах, що потребує багато часу для їх пошуку, а також у зв`язку з тим, що Громадська організація «Товариство сприяння обороні України» залучило свого представника адвоката Корнієнко Г.О. лише 10.04.2025 та відсутністю у неї часу на опрацювання та підготовку витребуваних документів, у зв`язку з чим заявник не мав об`єктивної можливості виконати вимоги ухвали суду від 18.03.2025 у справі №911/1436/24 у встановлений в ній строк.

16.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання третій особі додаткового строку для подання відзиву/пояснень та витребуваних судом документів.

У судове засідання, призначене на 16.04.2025, з`явилися представники позивача та відповідача.

Представники позивача у судовому засіданні 16.04.2025 підтримали клопотання третьої особи щодо продовження строку для виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №911/1436/24 та надання третій особі додаткового строку для подання відзиву/пояснень та витребуваних судом документів, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача вирішення зазначених клопотань залишив на розсуд суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 клопотання Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» про продовження строку для подання відзиву/пояснень на апеляційну скаргу та витребуваних судом документів задоволено, продовжено Громадській організації «Товариство сприяння обороні України» строк для подання відзиву/пояснень на апеляційну скаргу та витребуваних судом документів на строк до двадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкладення розгляду справи, але не пізніше 09.05.2025, клопотання Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» про відкладення розгляду справи №№911/1436/24 задоволено, розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.05.2025.

27.05.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» надійшло клопотання про поновлення строку для подання документів та про долучення до матеріалів справи довідки Києво-Святошинського відділу земельних ресурсів Київського обласного управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.01.2001 №42.

28.05.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер» надійшло клопотання про долучення до клопотання про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1436/24 від 24.01.2025 платіжних інструкцій №64 від 15.04.2025, №65 від 15.04.2025, №72 від 27.05.2025, №73 від 27.05.2025.

У зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 28.05.2025 по 30.05.2025 у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1329/25 від 28.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 справу №911/1436/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 прийнято апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О., призначено до розгляду апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 на 01.07.2025. Щодо клопотання третьої особи від 27.05.2025 про долучення документів до матеріалів справи, то колегія суддів в ухвалі зазначила, що копія довідки Києво-Святошинського відділу земельних ресурсів Київського обласного управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах, яку заявник просить долучити до матеріалів справи, не є читабельною, а тому клопотання про приєднання такої довідки до матеріалів справи, не може бути розглянуте.

Суд у судовому засіданні 01.07.2025 заслухав пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи.

Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники позивача та третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, зазначивши, що його проголошення відбудеться у судовому засіданні 10.07.2025 о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 10.07.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання для проголошення постанови, призначене на 10.07.2025, з`явились представники позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

Рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №1608 від 06.10.1959 (том 1, а.с. 10) вирішено відвести Українському республіканському добровільному товариству сприяння армії, авіації і флоту (ДТСААФ Української РСР) (далі ДТСААФ УРСР) земельну ділянку площею близько 5,5 га під влаштування спортивного стрільбища у с. Капітанівка, земельну ділянку відвести за рахунок лісів першої групи Святошинського лісництва в кварталі 104-й участок, 7-8, 107 участок. У пункті 5 даного рішення викладено прохання до Ради Міністрів Української РСР затвердити це рішення.

20.11.1959 розпорядженням Ради Міністрів Української РСР №1544-р прийнято пропозицію, зокрема, виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих щодо відведення ДТСААФ УРСР із земель Святошинського лісгоспу /кв. №104/ в користування земельної ділянки площею 4,17 га під будівництво спортивного стрільбища (пункт 1 Списку підприємств, установ і організацій, яким відводяться земельні ділянки по Київській міськраді, який є додатком №7 до названого розпорядження №1544-р) (том 1, а.с. 11-12).

10.09.1963 рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №1362 «Про відвод земельної ділянки республіканському комітету ДТСААФ під влаштування стрільбища» (том 1, а.с. 13) вирішено додатково відвести ДТСААФ УРСР зі складу держлісфонду лісів першої групи Святошинського лісництва в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,12 га під будівництво стрільбища.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №359 від 24.03.1964 «Про додатковий відвод земельної ділянки республіканському комітету /ДТСААФ/ під влаштування стрільбища» (том 1, а.с. 14) вирішено додатково відвести ДТСААФ УРСР за рахунок лісів першої групи Святошинського лісництва земельну ділянку площею 1,21 га для поширення спортивного стрільбища в ур. Капітановка.

Рішенням виконавчого комітету Київської обласної Ради народних депутатів №71 від 26.01.1981 «Про вилучення земель з користування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів і наданні їх підприємствам, установам і організаціям для виробничих потреб» (том 1, а.с. 15-18), розглянувши матеріали по проектах відведення земельних ділянок і керуючись Земельним кодексом Української РСР, вирішено вилучити з користування колгоспів та радгоспів земельні ділянки та надати їх в користування підприємствам і організаціям під будівництво шкіл, житла, баз відпочинку, ліній електропередач та для інших потреб на умовах і в розмірах згідно з додатком №1 (у пункті 5 названого додатку значиться про вилучення 5,5 га за рахунок Святошинського лісопаркового господарства кв.104 і 107 у постійне користування Комбінату спортивних споруд Центрального комітету ДТСААФ Української РСР під спортивну базу).

Розпорядженням Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981 (том 1, а.с. 20) прийнято пропозиції облвиконкомів про вилучення з користування колгоспів, радгоспів, лісгоспзагів та інших землекористувачів 2291,52 га земель та надання їх підприємствам, установам і організаціям під будівництво залізниць, житла, промислових і сільськогосподарських об`єктів, автошляхів, ліній електропередачі та для інших потреб на умовах і в розмірах згідно з додатками №1-38.

У додатку №12 до названого розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981 «Список підприємств, установ і організацій, яким надаються земельні ділянки» (том 1, а.с. 28-29) значиться Комбінат спортивних споруд Центрального комітету ДТСААФ Української РСР під спортивну базу; площа ділянки, що надається 5,5 га; з чиїх земель вилучаються ділянки Святошинського лісопаркового господарства виробничого управління «Київзеленбуд» /ліси І групи/; умови надання земельних ділянок в постійне користування.

На виконання вказаного розпорядження від 17.06.1981 між Святошинським управлінням «Київзеленбуд» та ДТСААФ підписано Акт відводу лісових площ з виключенням із державного лісового фонду, відповідно до якого ДТСААФ прийняло в постійне користування ділянку лісового фонду площею 5,5 га під спортивне стрільбище (том 1, а.с. 21-22).

Як зазначає позивач, після багатьох реструктуризацій ДТСААФ його правонаступником у 1991 році стало Товариство сприяння обороні України, у подальшому ГО «ТСО України» (залучена судом апеляційної інстанції до участі у справи в якості третьої особи на стороні позивача).

У матеріалах справи міститься Державний акт на право постійного користування землею площею 5,5 га серії КВ №1М000056, виданий Державному МП навчально-спортивного комплексу «Снайпер» відповідно до рішення 16 сесії 21 скликання Дмитрієвської сільської Ради народних депутатів від 26.11.1993.

Державне МП навчально-спортивного комплексу «Снайпер», у свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 у справі №2/033-12, що набрало законної сили 06.06.2012 згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2012, було створене у складі Учбово-спортивного центру ГО «ТСО України» (правонаступником якого є Автодром «Чайка», майно якого згідно статуту належить ГО «ТСО України» і передано на праві оперативного управління).

Згідно з наказом центрального комітету Товариства сприяння обороні України від 11.11.1996 вих.№138 вирішено закрити мале підприємство спортивного комплексу «Снайпер». Водночас, у пункті 4 вказано, що майно, набуте колективом підприємства, належить колективу.

Судом із доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву документів встановлено, що 14.11.2014 Дмитрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VI від 06.09.2012 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5006, площею 5,4951 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вулиця Лісна, 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2014 №31255750 (том 1, а.с. 118-119). Цільове призначення такої земельної ділянки згідно з витягом «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування будівель і споруд учбово-спортивного комплексу «Снайпер».

У подальшому рішенням дев`ятої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради від 30.06.2016 (том 1, а.с. 117) вирішено розділити земельну ділянку комунальної власності Дмитрівської сільської ради з кадастровим номером :08:001:5006, площею 5,4951 га, яка розташована в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови.

Під час зазначеного поділу було утворено, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, яка розташована в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови.

Як вбачається з інформаційної довідки №324136981 від 27.02.2023 (том 1, а.с. 120) державну реєстрацію земельної ділянки здійснено Управлінням Держгеокдастру у Києво-Святошинському районі Київської області 01.08.2016

При цьому, зі змісту листа Головного управління Держгеокдастру у м. Києві та Київській області від 07.08.2024 №29-10-0.331-7578/2-24 (том 1, а.с. 205) вбачається, що згідно з відомостями НКС ДЗК державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011 здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок 01.08.2016, розробленої ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи».

Право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, зареєстровано за відповідачем 10.08.2016.

Як вбачається із долучених позивачем до позову копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2006 та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №14109474 від 02.04.2007 (том 1, а.с. 25, 26-27), Товариство сприяння обороні України було власником нежилих приміщень в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області, а саме:

- готелю (літ. «А») площею 1702,4 кв.м.;

- кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м.;

- боксу для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м.;

- тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м.;

- трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

Підстава виникнення права власності рішення виконкому Дмитрівської сільської ради №18 від 26.01.2006.

Оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2006 було втрачено, у зв`язку з чим Товариству сприяння обороні України 22.12.2011 видано дублікат свідоцтва від 21.04.2006 (том 2, а.с. 178 зворот).

27.12.2011 на підставі вказаного дублікату КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» внесено відповідні відомості до реєстру прав власності на нерухоме майно (том 2, а.с. 179).

Рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27.09.2016 «Про надання в користування на умовах оренди земельної ділянки в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1 Товариству сприяння обороні України» Рада вирішила надати в користування на умовах оренди Товариству сприяння обороні України земельну ділянку площею 1,5118 га (кадастровий номер :08:001:5011) під розміщеними нежилими приміщеннями (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) терміном на 49 років за рахунок земель комунальної власності Дмитрівської сільської ради.

У пункті 3 названого рішення Ради зазначено про необхідність заключення сільському голові договору оренди земельної ділянки з Товариством сприяння обороні України згідно з чинним законодавством.

Відповідний договір оренди на виконання зазначеного рішення Ради укладено не було.

У свою чергу, ТОВ «Патріот-Снайпер» у позовній заяві зазначає, що у подальшому Бюро Центрального комітету Товариства сприяння обороні України постановою від 30.11.2016 (протокол №07) «Про передачу в оперативне управління та користування нерухомого майна Товариства сприяння обороні України Товариству з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер»» ухвалило надати належне ГО «ТСО України» нерухоме майно, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторну підстанцію (літ. «Й») площею 26,7 кв.м., розташоване в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, у користування та оперативне управління ТОВ «Патріот-Снайпер», а також надало цією постановою позивачу дозвіл на укладення з Дмитрівською сільською радою договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Капітанівка, 1, та на якій розташовані належні ГО «ТСО України» об`єкти нерухомості. Відповідальність за укладання та підписання договору оренди земельної ділянки з Радою покладено на директора ТОВ «Патріот-Снайпер» Астанкова О.Ю.

Із долучених позивачем під час апеляційного перегляду справи до матеріалів справи документів, а саме протоколу №07 засідання ради правління ГО «ТСО України» від 31.05.2018 та витягу з протоколу ради правління ГО «ТСО України» №11 від 06.12.2018 (том 2, а.с. 176-177; 182) вбачається, що на їх підставі було вирішено сформувати статутний капітал ТОВ «Патріот-Снайпер» та передати в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Патріот-Снайпер» об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

Згідно з Актом приймання-передачі об`єктів нерухомості від 20.03.2019 (том 1, а.с. 30), відповідно до рішень, оформлених Протоколом Бюро Цивільного кодексу України ТСОР України №10 від 08.01.2013, Протоколами Ради Правління ГО «ТСО України» №07 від 31.05.2018 та №11 від 06.12.2018, ГО «ТСО України» передала, а ТОВ «Патріот-Снайпер» прийняло як вклад до статутного капіталу об`єкти нерухомості, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

29.03.2019 на підставі акту приймання-передачі об`єктів нерухомості від 20.03.2019, витягу з протоколу ради правління №11 від 06.12.2018 за ТОВ «Патріот-Снайпер» зареєстроване право приватної власності на вищеперелічене нерухоме майно (номер запису про право власності: 30966107; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №161784404 від 01.04.2019 (том 1, а.с. 31).

За доводами позивача він є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, яка у свою чергу є частиною земельної ділянки загальною площею 5,5 га, зазначеної ще у державному акті на право постійного користування землею 1993 року.

ТОВ «Патріот-Снайпер» стверджує, що набувши право власності на об`єкти нерухомості, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:5011 за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1, позивач став фактичним землекористувачем такої земельної ділянки на підставі статті 120 Земельного кодексу України.

У матеріалах справи міститься рішення Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17.06.2020 «Про передачу земельної ділянки на умовах оренди під розміщеними нежилими приміщеннями в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, ТОВ «Патріот-Снайпер»», з якого вбачається, що директор ТОВ «Патріот-Снайпер» звернувся до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою щодо передачі земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:5011 під розміщеними нежилими приміщеннями в селі Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області у користування позивача на умовах оренди, а Радою вирішено: надати дозвіл на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Патріот-Снайпер» в натурі в с. Калинівка по вулиці Лісній, 1 Києво-Святошинського району Київської області з урахуванням необхідності забезпечення під`їзду до земельних ділянок, що знаходяться в оренді ТОВ «Стрілецький клуб експерт» та ТОВ «РТК-Інвест»; виконкому сільської ради доручити землевпорядній організації розробити технічну документацію щодо поділу земельної ділянки комунальної власності та встановлення меж в натурі під об`єктами нерухомого майна ТОВ «Патріот-Снайпер» і погодити її у порядку, встановленому чинним законодавством, та подати на затвердження Раді; питання щодо передачі в оренду земельної ділянки в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1 ТОВ «Патріот-Снайпер» розглянути після виготовлення та затвердження технічної документації щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі та вирішення питання щодо погашення заборгованості по сплаті земельного податку.

У подальшому рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27.09.2022 №16/21 (том 1, а.с. 33; оспорюване Рішення) Радою надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області площею 1,5118 га, кадастровий номер :08:001:5011, яка розташована в селі Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Бучанського району Київської області.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ «Лідер Плюс» від 01.03.2023 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011 на чотири земельних ділянки з кадастровими номерами: :08:001:0047 площею 0,0869 га, :08:001:0045 площею 0,0790 га, :08:001:0044 площею 0,5584 га, :08:001:0046 площею 0,7875 га, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру, долученими до відзиву на позовну заяву.

Позивач стверджує, що Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області, вирішуючи питання щодо поділу цієї земельної ділянки, відповідно до вимог частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України зобов`язана була отримати згоду ТОВ «Патріот-Снайпер» як землекористувача земельної ділянки кадастровий номер :08:001:5011, на якій розташовується його нерухоме майно, однак таке питання з позивачем не узгоджувалось, що свідчить про незаконність прийнятого Радою рішення від 27.09.2022 №16/21.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що попередній власник нерухомого майна (ТСО України) не був ні власником, ні землекористувачем спірної земельної ділянки, не скористався своїм правом на оренду земельної ділянки та не уклав із Радою відповідний договір оренди, а тому право користування цією земельною ділянкою у зв`язку з набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна на ній не перейшло до позивача у відповідності до частини 4 статті 120 Земельного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції України і законів держави.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За змістом частин 2, 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №903/1173/15, від 09.11.2021 у справі №906/1388/20.

Виходячи із предмету та підстав заявленого позову, доводів позивача та заперечень відповідача, встановленню під час вирішення даного спору підлягають обставини стосовно того, чи мало ТСО України право користування земельною ділянкою площею 5,5 га, зазначеною в акті на право постійного користування землею від 26.11.1993, та земельною ділянкою площею 1,5118 га з кадастровим номером :08:001:5011 та чи була остання виділена саме із земельної ділянки площею 5,5 га; чи є позивач власником нерухомого майна, розташованого саме на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:5011, поділ якої здійснено на підставі оспорюваного Рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За змістом норм статей 1, 2, 3, 157, 158, 159, 163, 167, 168 Земельного кодексу УРСР, що був затверджений постановою Всеукраїнського центрального виконкому 29.11.1922, земля належала до державної власності (як єдиної визнаної згідно з законодавством форми власності) та надавалась в користування за рішенням відповідного органу, який від імені держави виконував повноваження (функції) з розпорядження землею. Метою ж землевпорядкування було впорядкування існуючих та новостворених землекористувачів відповідно до їх прав на землю, а оформлення та видачі документів із землевпорядкування мало посвідчувальний, однак не правовстановлюючий характер.

Відповідно до частини 1 статті 13 Земельного кодексу Української РСР в редакції закону від 08.07.1970 (з подальшими змінами) земля в Українській РСР надавалася в користування, зокрема: колгоспам, радгоспам, іншим сільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; промисловим, транспортним, іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Земельного кодексу Української РСР, земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку.

Надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею (стаття 16 Земельного кодексу Української РСР).

Частинами 1, 3, 4 статті 20 Земельного кодексу Української РСР передбачено, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.

За приписами статті 21 Земельного кодексу Української РСР видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів.

Із наявних у матеріалах справи копій рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №1608 від 06.10.1959, розпорядження Ради Міністрів Української РСР №1544-р від 20.11.1959, рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №1362 від 10.09.1963 «Про відвід земельної ділянки республіканському комітету ДТСААФ під влаштування стрільбища», рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №359 від 24.03.1964 «Про додатковий відвід земельної ділянки республіканському комітету (ДТСААФ) під поширення спортивного стрільбища», рішення виконавчого комітету Київської обласної Ради народних депутатів №71 від 26.01.1981 та розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981 із додатком 12 до нього, вбачається, що Комбінату спортивних споруд Центрального комітету ДТСААФ Української РСР під спортивну базу у постійне користування було відведено у встановленому Земельним кодексом Української РСР порядку земельну ділянку площею 5,5 га за рахунок вилучення цих земель у Святошинського лісопаркового господарства виробничого управління «Київзеленбуд» /ліси І групи/.

На виконання розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981 між Святошинським управлінням «Київзеленбуд» та ДТСААФ підписано Акт відводу лісових площ з виключенням із державного лісового фонду, відповідно до якого ДТСААФ прийняло в постійне користування ділянку лісового фонду площею 5,5 га під спортивне стрільбище.

Державний акт на право постійного користування землею площею 5,5 га ДТСААФ виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих у порядку статті 21 Земельного кодексу Української РСР 1970 року не видавався. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас, за змістом норм Земельного кодексу УРСР 1970 року, Земельного кодексу України від 18.12.1990 та від 25.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями (до набуття чинності змін з 01.01.2013) порядок передачі та набуття права користування (постійного користування) протягом дії вказаних законів не змінювався - правовстановлюючий характер мало рішення органу, до повноважень якого належало розпорядження відповідними землями, про передачу земельної ділянки державної/комунальної власності в користування (постійне користування), яке було підставою для набуття прав на цю ділянку, а оформлення цього права з видачею, зокрема державного акта, мало посвідчувальний характер (зокрема, статті 4, 16, 20 Земельного кодексу УРСР в редакції закону від 08.07.1970).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі №916/2675/15.

Тобто, підставою для набуття права постійного користування земельною ділянкою площею 5,5 га за ДТСААФ був певний юридичний факт, зокрема, рішення відповідного уповноваженого органу про передання такої ділянки у користування (розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981). При цьому як ЗК УРСР 1970 року, так і ЗК УРСР 1990 року серед підстав припинення прав користування земельними ділянками не передбачали неоформлення або непереоформлення раніше наданих прав.

Після проголошення 24 серпня 1991 року незалежності України правонаступником ДТСААФ УРСР стало Товариство сприяння обороні України, про що зазначає позивач у позові, учасниками справи не заперечується та підтверджується загальнодоступною інформацією з сайту http://tsou.org.ua/, де, зокрема, зазначено, що 26 вересня 1991 року на VII (позачерговому) з`їзді було прийняте рішення про реорганізацію ДТСААФ в Товариство сприяння обороні України. У прийнятому Статуті відзначалося, що ТСО України є правонаступником ДТСААФ республіки, всеукраїнською громадською організацією. Відповідно до Закону України «Про об`єднання громадян» ТСО України зареєстроване 10 жовтня 1991 року Міністерством юстиції як Всеукраїнська громадська оборонно-патріотична організація громадян. ЇЇ метою визнано сприяння обороні і підготовці членів Товариства до праці і захисту Батьківщини.

У подальшому, як вбачається з наявної на сайті http://tsou.org.ua/ інформації, 7 грудня 2016 року делегати ХІV (позачергового) з`їзду затвердили нову редакцію Статуту ТСО України, привівши його у відповідність до вимог Закону України «Про громадські об`єднання», який набрав чинності з 1 січня 2013 року.

Протоколом №3 від 15.05.2024 загальними зборами Товариства Громадської організації «Товариство сприяння обороні України (ТСО України)» затверджено нову редакцію Статуту Громадської організації «Товариство сприяння обороні України (ТСО України)», у пункті 1.4. якого зазначено, що Товариство є правонаступником ДТСААФ УРСР.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (частина 1 статті 23 Земельного кодексу України у редакції від 22.06.1993).

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи міститься Державний акт серії КВ №1М000056 на право постійного користування землею площею 5,5 га для обслуговування будівель і споруд спортивного комплексу, виданий Державному МП навчально-спортивного комплексу «Снайпер» відповідно до рішення 16 сесії 21 скликання Дмитрієвської сільської Ради народних депутатів від 26.11.1993.

Поряд із цим Господарський суд Київської області рішенням від 14.05.2012, що набрало законної сили 06.06.2012 згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2012 у справі №2/033-12, зокрема, задовольнив частково позов ГО «ТСО України», зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивний комплекс «Снайпер» (ідентифікаційний код 23583116) усунути перешкоди в користуванні ГО «ТСО України» (ідентифікаційний код 00014611) належним їй на праві власності майном спортивно-стрілецького комплексу, який складається з нежилих приміщень готелю з прибудовами (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе з прибудовами (літ. «Б») площею 472,3 кв.м., боксів для зберігання зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м., а також майна, переданого в оренду згідно акта прийому-передачі від 01.12.1996 у складі: тиру на 25 метрів, тиру «Бігучий кабан», огорожі побутової, та знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, 1, через примусове виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивний комплекс «Снайпер» (ідентифікаційний код 23583116).

У мотивувальній частині зазначеного рішення суд встановив, зокрема, що у складі Учбово-спортивного центру ГО «ТСО України» (правонаступником якого є Автодром «Чайка», майно якого згідно статуту належить ГО «ТСО України» і передано на праві оперативного управління) було утворено мале підприємство учбово-спортивний комплекс «Снайпер», на баланс якого в 1991 році були передані за актом наступні споруди будівлі: 1) Готель, 2) Будиночок, 3) Їдальня, 4) Будівля боксів, 5) Трансформаторна станція, 6) Насосна станція, 7) Тир на 25 м, 8) Тир н6а 50 м, 9) Тир «Бігучий кабан», 10) Артскважина, 11) огорожа (копія акту залучена до матеріалів справи). Як свідчить залучена до матеріалів справи копія Акту передачі будівель та споруд від 01.09.1995, мале підприємство учбово-спортивний комплекс «Снайпер» повернуло зазначене майно на баланс Учбово-спортивного центру ГО «ТСО України».

Відповідно до частини 3 статті 30 Земельного кодексу України у редакції від 22.06.1993 при передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємства, установам і організаціям разом з цими об`єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди.

Беручи до уваги наведене, зокрема факт надання у постійне користування у 1981 році республіканському комітету ДТСААФ під влаштування спортивного стрільбища земельної ділянки площею 5,5 га та прийняття цієї земельної ділянки ДТСААФ у постійне користування згідно з Актом відводу лісових площ з виключенням із державного лісового фонду на виконання розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981, правонаступництво ТСО України прав та обов`язків ДТСААФ у 1991 році, подальшою видачею Державному МП навчально-спортивного комплексу «Снайпер» Державного акту серії КВ №1М000056 на право постійного користування землею площею 5,5 га для обслуговування будівель і споруд спортивного комплексу, встановлені рішенням суду у справі №2/033-12 обставини стосовно перебування малого підприємства учбово-спортивного комплексу «Снайпер» у складі Учбово-спортивного центру ГО «ТСО України», а також належності майна останнього ГО «ТСО України», яке (майно) у період з 1991 року по 01.09.1995 перебувало на балансі малого підприємства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що посвідчене державним актом на право постійного користування землею від 26.11.1993 право постійного користування земельною ділянкою 5,5 га фактично належало ТСО України.

Закриття згідно з наказом центрального комітету Товариства сприяння обороні України від 11.11.1996 вих.№138 малого підприємства спортивного комплексу «Снайпер» у даному випадку не свідчить про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 5,5 га у ТСО України, яке фактично виникло у останнього як правонаступника ДТСААФ ще на підставі розпорядження Ради Міністрів Української РСР №358-р від 17.06.1981 й було посвідчене Державним актом у 1993 році. Рішень про вилучення цієї земельної ділянки у ТСО України, припинення права постійного користування у встановленому законом порядку не приймалось.

При цьому, приписами пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (що відбулося 01.01.2013), є дійсними.

Також за правилами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження обставин належності земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:5011 площею 1,5118 га земельній ділянці загальною площею 5,5 га, суд встановив таке.

У 2002 році набрав чинності новий Земельний кодекс України, прийнятий 25.10.2001, який у статті 92 передбачав, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, до яких ні ТСО України, ні ТОВ «Патріот-Снайпер» не відноситься.

Водночас, право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2002, не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за положеннями чинного Земельного кодексу не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов?язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №914/1104/18).

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр».

На підставі цього Закону доповнено Земельний кодекс України статтею 79-1, відповідно до якої земельна ділянка як об`єкт цивільних прав вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як вбачається з матеріалів справи (витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2014 №31255750), 19.07.2013 Управлінням Держземагентства у Києво-Святошинському районі було зареєстровано земельну ділянку площею 5,4951 га з кадастровим номером :08:001:5006 за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вулиця Лісна, 1. Цільове призначення такої земельної ділянки «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування будівель і споруд учбово-спортивного комплексу «Снайпер», майно якого, як зазначалося вище, належить ГО «ТСО України».

14.11.2014 Дмитрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VI від 06.09.2012 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5006, площею 5,4951 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вулиця Лісна, 1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2014 №31255750.

Тобто, земельна ділянка площею 5,4951 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вулиця Лісна, 1, якій було присвоєно кадастровий номер :08:001:5006 та зареєстровано право комунальної власності за відповідачем, фактично і є тією земельною ділянкою площею 5,5 га, яка була раніше (у 1981 році) надана у постійне користування ДТСААФ (правонаступник ТСО України) та на яку малому підприємству учбово-спортивного комплексу «Снайпер», створеному на базі майна ТСО України, видавався Державний акт на право постійного користування землею від 26.11.1993.

Про зазначене свідчить адреса місцярозташування такої земельної ділянки, її площа (за правилами математичного округлення площа 5,4951 га це фактично округлена до 5,5 га площа) та зазначене у витязі цільове призначення - «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування будівель і споруд учбово-спортивного комплексу «Снайпер».

У подальшому рішенням дев`ятої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради від 30.06.2016 було вирішено розділити земельну ділянку комунальної власності Дмитрівської сільської ради з кадастровим номером :08:001:5006, площею 5,4951 га, яка розташована в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови.

Під час зазначеного поділу було утворено, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, яка розташована в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови.

Як вбачається з інформаційної довідки №324136981 від 27.02.2023 (том 1, а.с. 120) державну реєстрацію земельної ділянки здійснено Управлінням Держгеокдастру у Києво-Святошинському районі Київської області 01.08.2016.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, безумовно є частиною раніше існуючої (до поділу) земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5006.

Право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, зареєстровано за відповідачем 10.08.2016.

Колегія суддів зазначає, що положення Земельного кодексу України, зокрема, статті 141 у редакції, чинній станом на дату проведення поділу земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5006, не передбачають, що такий поділ є підставою для автоматичного припинення права постійного користування (у даному випадку ТСО України) ділянкою, що утворилася внаслідок такого поділу.

Як вбачається із долучених позивачем до матеріалів справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2006 та дублікату даного свідоцтва від 22.12.2011, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації №14109474 від 02.04.2007 та витягу про державну реєстрацію прав КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» №32694140, Товариство сприяння обороні України як станом на дату присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці 5,4955 га, так і станом на дату її поділу та утворення земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011, площею 1,5118 га, було власником нежилих приміщень в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області, а саме:

- готелю (літ. «А») площею 1702,4 кв.м.;

- кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м.;

- боксу для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м.;

- тиру з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м.;

- трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

Підстава виникнення права власності рішення виконкому Дмитрівської сільської ради №18 від 26.01.2006 (том 2, а.с. 178), яким останній, розглянувши заяву голови ТСО України про визнання права власності на нерухоме майно в селі Капітанівка по вулиці Лісній, 1, враховуючи інвентаризаційну справу за №42 від 18.11.2002, видану Києво-Святошинським БТІ, довідку ТОС від 21.04.2005 за №26 про будівлі та споруди, що знаходяться на балансовому обліку підприємства «Автодром Чайка» ТОС України та розташовані по вулиці Лісній, 1, с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області, керуючись Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮУ за №6/5 від 28.01.2003, визнав належність і право колективної власності за ТСО України на вище перелічені об`єкти нерухомості.

При цьому, відповідно до підпункту 10 пункту «б» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції закону на час прийняття рішення від 26.01.2006), саме до відання делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належав облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Як уже наголошувалось, ТСО України не є у розумінні Земельного кодексу України особою, якій на праві постійного користування може належати земельна ділянка, однак користувач має право привести свої права та обов?язки щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом переоформлення такого права на право власності або право оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27.09.2016 «Про надання в користування на умовах оренди земельної ділянки в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1 Товариству сприяння обороні України» Рада, розглянувши зокрема заяву голови ТСО України про надання дозволу щодо відведення в оренду земельної ділянки, яка розташована в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1 під нежилими приміщеннями, враховуючи дублікат свідоцтва про право власності від 22.12.2011, технічну документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває в комунальній власності Дмитрівської сільської ради для будівництва і обслуговування інших будівель, для обслуговування будівель і споруд учбово-спортивного комплексу «Снайпер» в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, вирішила надати в користування на умовах оренди Товариству сприяння обороні України земельну ділянку площею 1,5118 га (кадастровий номер :08:001:5011) під розміщеними нежилими приміщеннями (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) терміном на 49 років за рахунок земель комунальної власності Дмитрівської сільської ради.

У пункті 3 названого рішення Ради зазначено про необхідність заключення сільському голові договору оренди земельної ділянки з Товариством сприяння обороні України згідно з чинним законодавством.

Відповідний договір оренди на виконання зазначеного рішення Ради укладено не було, відповідно ТСО України не набуло права оренди спірної земельної ділянки, однак сам по собі зміст зазначеного рішення Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області свідчить про визнання Радою факту розташування нерухомого майна, належного на праві власності ТСО України згідно з дублікатом свідоцтва від 22.12.2011, саме на земельній ділянці площею 1,5118 га (кадастровий номер :08:001:5011), яка була виділена із земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5006, площею 5,4951 га.

Зазначеним спростовуються доводи скаржника про те, що ТСО України не було користувачем земельної ділянки кадастровий номер :08:001:5011.

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, Бюро Центрального комітету Товариства сприяння обороні України постановою від 30.11.2016 (протокол №07) «Про передачу в оперативне управління та користування нерухомого майна Товариства сприяння обороні України Товариству з обмеженою відповідальністю «Патріот-Снайпер»» ухвалило надати належне ГО «ТСО України» нерухоме майно, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторну підстанцію (літ. «Й») площею 26,7 кв.м., розташоване в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, у користування та оперативне управління ТОВ «Патріот-Снайпер», а також надало цією постановою позивачу дозвіл на укладення з Дмитрівською сільською радою договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, 1, та на якій розташовані належні ГО «ТСО України» об`єкти нерухомості. Відповідальність за укладання та підписання договору оренди земельної ділянки з Радою покладено на директора ТОВ «Патріот-Снайпер» Астанкова О.Ю.

На підставі протоколу №07 засідання ради правління ГО «ТСО України» від 31.05.2018 та витягу з протоколу ради правління ГО «ТСО України» №11 від 06.12.2018 було вирішено сформувати статутний капітал ТОВ «Патріот-Снайпер» та передати в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Патріот-Снайпер» об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, буд. 1, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

Згідно з Актом приймання-передачі об`єктів нерухомості від 20.03.2019, відповідно до рішень, оформлених Протоколом Бюро Цивільного кодексу України ТСО України №10 від 08.01.2013, Протоколами Ради Правління ГО «ТСО України» №07 від 31.05.2018 та №11 від 06.12.2018, ГО «ТСО України» передала, а ТОВ «Патріот-Снайпер» прийняло як вклад до статутного капіталу об`єкти нерухомості, а саме: готель (літ. «А») площею 1702,4 кв.м., кафе (літ. «Б») площею 476,2 кв.м., бокс для зброї (літ. «Е») площею 242,7 кв.м., тир з бліндажем (літ. «Ж») площею 12,1 кв.м., трансформаторної підстанції (літ. «Й») площею 26,7 кв.м..

Акт підписаний головою ГО «ТСО України» Кошиним С.М. та директором ТОВ «Патріот-Снайпер» О. Стрільцем. Справжність підписів цих осіб на акті посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Д.Ю. Зубковим.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом (частина 2 статті 115 Цивільного кодексу України).

29.03.2019 на підставі акту приймання-передачі об`єктів нерухомості від 20.03.2019, витягу з протоколу ради правління №11 від 06.12.2018 за ТОВ «Патріот-Снайпер» зареєстроване право приватної власності на вищеперелічене нерухоме майно (номер запису про право власності: 30966107; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №161784404 від 01.04.2019.

Отже, з 29.03.2019 власником нерухомого майна за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Капітанівка, вул. Лісна, 1, є ТОВ «Патріот-Снайпер» (позивач у даній справі).

За змістом статей 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Із наявної в матеріалах справи копії рішення Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17.06.2020 «Про передачу земельної ділянки на умовах оренди під розміщеними нежилими приміщеннями в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, ТОВ «Патріот-Снайпер» (том 1, а.с. 204) випливає, що директор ТОВ «Патріот-Снайпер» звернувся до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою щодо передачі земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:5011 під розміщеними нежилими приміщеннями в селі Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області у користування позивача.

Дмитрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області згідно означеного рішення, зокрема (пункт 1), надала дозвіл на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Патріот-Снайпер» в натурі в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1, Києво-Святошинського району Київської області, з урахуванням необхідності забезпечення під`їзду до земельних ділянок, що знаходяться в оренді ТОВ «Стрілецький клуб експерт» та ТОВ «РТК-Інвест».

Згідно з пунктом 2 рішення від 17.06.2020 виконкому сільської ради доручити землевпорядній організації розробити технічну документацію щодо поділу земельної ділянки комунальної власності та встановлення меж в натурі під об`єктами нерухомого майна ТОВ «Патріот-Снайпер» і погодити її у порядку, встановленому чинним законодавством, та подати на затвердження Дмитрівській сільській раді.

Питання щодо передачі в оренду земельної ділянки в с. Капітанівка по вулиці Лісній, 1 ТОВ «Патріот-Снайпер» Рада у пункті 3 рішення від 17.06.2020 вирішила розглянути після виготовлення та затвердження технічної документації щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі, а також вирішення питання щодо погашення заборгованості по сплаті земельного податку.

Прийняттям зазначеного рішення Рада фактично вже вдруге підтвердила, що нерухоме майно, належне тепер вже позивачу на праві власності, розташоване у межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011.

Крім того, пунктом 2 рішення обов`язок щодо замовлення розробки технічної документації щодо встановлення меж в натурі під об`єктами нерухомого майна ТОВ «Патріот-Снайпер», її погодження та затвердження покладено на виконавчий комітет сільської ради, а не на позивача.

Вищезазначеним у сукупності спростовуються доводи скаржника про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що нерухоме майно, яке належить ТОВ «Патріот-Снайпер», розташоване на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:5011, яка є частиною земельної ділянки площею 5,5 га, якою ТСО України володіло на праві постійного користування.

Щодо порушення відповідачем прав позивача як власника нерухомого майна, розташованого у межах земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011, прийняттям оспорюваного рішення №16/21 від 27.09.2022 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, Бучанського району Київської області» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалася про те, що особа, якою на законних підставах було набуто у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (постанови від 4 грудня 2018 року у справі №910/18560/16, від 5 грудня 2018 року у справі №713/1817/16-ц , від 18 грудня 2019 року у справі №263/6022/16-ц).

Норми статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

У спірних правовідносинах у силу принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені, користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомості не може здійснювати ніхто, окрім власника / власників нерухомості.

Поруч із цим колегія суддів звертає увагу на те, що на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно передбачений законодавцем принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна не був врегульований для ситуацій переходу права власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, наданій у постійне користування.

Водночас, згідно з підпунктом «е» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 23.11.2023 у справі №916/3030/22 зазначив, що у разі набуття права власності на нерухомість, яка розташована на частині земельної ділянки, наданій іншій особі на праві постійного користування, право на оформлення землекористування для обслуговування такої нерухомості виникає автоматично в силу принципу єдності долі нерухомості і земельної ділянки та не вимагає отримання згоди постійного землекористувача.

10.12.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переходу прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна, який на ній розміщено» №1720-IX від 08.09.2021, яким було викладено статтю 120 Земельного кодексу України у новій редакції.

Відповідно до частини 13 статті 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного Рішення міської ради від 27.09.2022) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня отримання поданого у встановленому порядку клопотання припинити право постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщений відповідний об`єкт, та передати її у власність або оренду набувачу права власності на такий об`єкт. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу права власності на відповідний об`єкт у передачі йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Таким чином, ТОВ «Патріот-Снайпер», яке на праві власності з 29.03.2019 володіє нерухомим майном, розташованим у межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011, є з указаної дати її фактичним користувачем у розумінні статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, й, відповідно, мало правомірні очікування на оформлення за собою у встановленому законом порядку права користування нею.

Однак, за наявності у ТОВ «Патріот-Снайпер» права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:5011, рішенням Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області №16/21 від 27.09.2022 надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1.

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

За приписами частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально (абз. 2 частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України).

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є одним із видів технічної документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Склад технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок визначений у статті 56 Закону України «Про землеустрій».

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (пункт 2 частини 5 статті 186 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач, як фактичний користувач (в силу приписів статті 120 Земельного кодексу та статті 377 Цивільного кодексу України) земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011, згоди на її поділ не надавав, як наслідок, оспорюване Рішення прийняте Радою з порушенням положень абз. 2 частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України та частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій».

Відсутність згоди позивача на поділ землі порушує його законні права та інтереси і як землекористувача спірної земельної ділянки, і як власника нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці.

Крім того, застосовуючи за аналогією до спірних правовідносини проголошений Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях (зокрема, у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04), у справі «Беєлер проти Італії» (заява №33202/96), у справі «Онер`їлдіз проти Туреччини» (заява №48939/99), у справі «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (заява №21151/04), у справі «Москаль проти Польщі» (заява №10373/05) обов`язок неухильного дотримання принципу належного урядування, який хоч і стосується офіційних повноважень органів державної влади (в т.ч. місцевого самоврядування), однак, не нівелює їх обов`язку дотримання принципів прозорості і ясності їхніх дій, мінімізації ризику помилок при реалізації своїх прав як учасника правочину з окремим суб`єктом господарювання, суд доходить висновку, що Рада не дотрималася у спірних правовідносинах принципу належного урядування, оскільки, не заперечуючи у прийнятих рішеннях від 27.09.2016 та від 17.06.2020 наявності у ТОС України, а потім у позивача права на оформлення земельної ділянки в оренду під розміщеним нерухомим майном, прийняла у подальшому рішення, яким без згоди позивача вирішила здійснити її поділ, більш того, під час розгляду справи почала заперечувати факт розташування нерухомого майна саме на спірній земельній ділянці.

Зазначене не може вважатися добросовісною поведінкою відповідача у спірних правовідносинах.

З огляду на вищевикладене у сукупності, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області №16/21 від 27.09.2022 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки комунальної власності Дмитрівської сільської ради в с. Капітанівка по вул. Лісній, 1, Бучанського району Київської області» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:5011, загальною площею 1,5118 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1, є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, висновки суду першої інстанції з приводу чого є правильними та скаржником не спростовані.

Щодо посилань скаржника на неефективність обраного позивачем способу захисту з огляду на припинення існування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:5011, враховуючи її поділ на чотири окремі земельні ділянки, то, як вірно зазначив суд першої інстанції, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та / або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик, не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб, що додатково підтверджує обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Патріот-Снайпер».

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, чого скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за її подання згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2024 у справі №911/1436/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Дмитрівську сільську раду Бучанського району Київської області.

Матеріали справи №911/1436/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.07.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко