ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025м. ДніпроСправа № 904/573/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

про стягнення пені у розмірі 13 910,76 грн., 3% річних у розмірі 1 353,82 грн. та інфляційної складової у розмірі 2 045,95 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення суми основного боргу у розмірі 170000 грн., пені у розмірі 13 910,76 грн., 3% річних у розмірі 1 353,82 грн. та інфляційної складової у розмірі 2 045,95 грн.

Ухвалою від 16.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/573/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач, 27.03.2024 надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Наразі позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 13 910,76 грн., 3% річних у розмірі 1353,82 грн. та інфляційну складову у розмірі 2 045,95 грн.

Подана заява відповідає вимогам чинного законодавства України. За таких обставин, суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" (надалі - орендодавець) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 38А160-252-23 від 01.11.2023 (надалі - договір).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками (за наявності) та діє до 31.01.2024.

Відповідно до пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах цього договору нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 23, у кількості 5 014,5 кв.м. згідно з актом приймання - передачі приміщення, який є невід`ємною частиною договору (надалі - приміщення).

Згідно з п. 2.1 договору, щомісячна орендна плата встановлюється в розмірі 170 000 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.4 договору визначено, що у вартість орендної плати не входять витрати вартості комунальних послуг по водопостачанню, опаленню, каналізації, електропостачанню, газу, розподілу природного газу та прибирання.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.11.2023.

Позивач вказав, що за наслідками першого місяця оренди - листопада 2023 року, між сторонами був підписаний акт надання послуг № РЕЯ83002839 від 30.11.2023 на суму 170 000 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що платіж за перший місяць оренди орендар вносить протягом 3-х робочих днів з моменту підписання цього договору.

За розрахунком позивача, з урахуванням пункту 2.2 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендного платежу за перший місяць оренди - листопад 2023 року настав 04.11.2023.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендний платіж за листопад 2023 року у встановлені строки. Орендний платіж за листопад 2023 року відповідач сплатив тільки 20.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № від 20.02.2024.

За порушення орендарем строків виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу до сплати пеню у розмірі 13 910,76 грн., 3% річних у розмірі 1 353,82 грн. та інфляційну складову у розмірі 2 045,95 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач вказав, що платіжними інструкціями № від 20.02.2024 та № від 20.02.2024 ним було перераховано позивачу грошові кошти у загальному розмірі 200 000 грн.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 13910,76 грн., 3% річних у розмірі 1 353,82 грн. та інфляційної складової у розмірі 2 045,95 грн. за порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №38А160-252-23 від 01.11.2023 зі сплати орендних платежів.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" (надалі - орендодавець) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 38А160-252-23 від 01.11.2023 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками (за наявності) та діє до 31.01.2024.

Відповідно до пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах цього договору нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 23, у кількості 5 014,5 кв.м. згідно з актом приймання - передачі приміщення, який є невід`ємною частиною договору (надалі - приміщення).

Згідно з п. 2.1 договору, щомісячна орендна плата встановлюється в розмірі 170 000 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.4 договору визначено, що у вартість орендної плати не входять витрати вартості комунальних послуг по водопостачанню, опаленню, каналізації, електропостачанню, газу, розподілу природного газу та прибирання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.11.2023.

За наслідками першого місяця оренди - листопада 2023 року, між сторонами був підписаний акт надання послуг № РЕЯ83002839 від 30.11.2023 на суму 170 000 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що платіж за перший місяць оренди орендар вносить протягом 3-х робочих днів з моменту підписання цього договору.

З урахуванням пункту 2.2 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендного платежу за перший місяць оренди - листопад 2023 року настав 06.11.2023.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендний платіж за листопад 2023 року у встановлені строки. Орендний платіж за листопад 2023 року відповідач сплатив тільки 20.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № від 20.02.2024.

Також згідно з п. 5.3. договору, у випадку несвоєчасної оплати орендарем орендної плати, орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від розміру щомісячної орендної плати за кожний день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 5.3. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 05.11.2023 по 09.02.2024 у розмірі 13 910,76 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені було неправильно визначено період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Так, як було вказано вище, пунктом 2.2 договору визначено, що платіж за перший місяць оренди орендар вносить протягом 3-х робочих, а не календарних днів з моменту підписання цього договору.

За розрахунком суду, пеня на суму боргу 170 000 грн. за період з 07.11.2023 по 09.02.2024 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ становить 13 612,67 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 13 612,67 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 353,82 грн. за загальний період з 05.11.2023 по 09.02.2024 та інфляційну складову у розмірі 2 045,95 грн. за загальний період з листопада по грудень 2023 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування 3% річних було неправильно визначено період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Так, як було вказано вище, пунктом 2.2 договору визначено, що платіж за перший місяць оренди орендар вносить протягом 3-х робочих, а не календарних днів з моменту підписання цього договору.

За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 170 000 грн. за період з 07.11.2023 по 09.02.2024 становлять 1 325,87 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 1 325,87 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової, наданий позивачем, суд встановив, що він зроблений правильно, коректно враховує періоди прострочення та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційної складової у розмірі 2 045,95 грн. є обґрунтованими.

Додатково щодо посилання відповідача на добровільну сплату ним заборгованості у позасудовому порядку слід зазначити, що, платіжною інструкцією № від 20.02.2024 відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 170 000 грн. Що мало наслідком зменшення позивачем розміру позовних вимог на оплачену суму.

Платіжною же інструкцією № від 20.02.2024, відповідно до графи "призначення платежу", відповідачем було сплачено позивачу 30 000 грн. у якості часткової компенсації комунальних витрат за листопад 2023.

Докази сплати відповідачем пені, 3% річних та інфляційної складової за спірні періоди в матеріалах справи відсутні.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 38А160-252-23 від 01.11.2023 (т. 1 а.с. 10 - 12), актом приймання - передачі (том 1 а.с. 12 - 13), актом надання послуг (том 1 а.с. 14 - 15), платіжною інструкцією № від 20.02.2024 (том 1 а.с. 23).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться платіжними інструкціями № від 20.02.2024 та № від 20.02.2024 (том 1 а.с. 29).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення пені у розмірі 13 612,67 грн., 3% річних у розмірі 1 325,87 грн. та інфляційної складової у розмірі 2 045,95 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 298,09 грн. та 3% річних у розмірі 27,95 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код: 03340920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Острозьких Князів, 32/2; ідентифікаційний код: 37401646) пеню у розмірі 13 612,67 грн., 3% річних у розмірі 1 325,87 грн., інфляційну складову у розмірі 2 045,95 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 376,77 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 298,09 грн. та 3% річних у розмірі 27,95 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.07.2025.

Суддя М.О. Ніколенко