ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
"09" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2125/25
Господарський суд Київської області
без виклику (повідомлення) сторін
Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук Світлани Олегівни, розглянув заяву про видачу судового наказу (вх.№6410/25 від 30.06.2025)
заявник: Бучанська міська рада
боржник: Приватне підприємство «Виробничо-торгівельна фірма «Укрторгсервіс»
про видачу судового наказу
За результатами розгляду заяви, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.
Згідно з частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Відповідно до частини 1 статті 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Частиною 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.
Судом встановлено, що:
- заяву подано з дотриманням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України (далі - цього Кодексу) особою, наділеною процесуальною дієздатністю та підписано уповноваженою особою;
- заявлено вимогу, яка відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;
- відсутні обставини, зазначені в частині 1 статті 175 цього Кодексу;
- строк з моменту виникнення права вимоги не перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, та не пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;
- судом раніше не було видано судовий наказ за тими самими вимогами, за якими стягувач просить видати судовий наказ;
- судом раніше не було відмовлено у видачі цього судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 статті 152 цього Кодексу;
- із поданої заяви вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою стягувачем подано заяву про видачу судового наказу;
- заяву подано з дотриманням правил підсудності.
Враховуючи вказане, заява Бучанської міської ради до Приватного підприємства «Виробничо-торгівельна фірма «Укрторгсервіс» про видачу судового наказу (вх.№6410/25 від 30.06.2025) підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Бучанською міською радою подано заяву про видачу судового наказу (вх.№6410/25 від 30.06.2025) в електронній формі - через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", проте, не врахований коефіцієнт 0,8 при розрахунку необхідного до сплати судового збору для пониження відповідного розміру ставки судового збору, отже, судовий збір сплачений заявником у розмірі більшому, ніж встановлено законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи, що заявником сплачений судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено в Законі України "Про судовий збір" (без застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), переплата судового збору в сумі 60,56 грн може бути повернута заявнику з державного бюджету ухвалою суду в разі звернення останнього до суду з відповідним клопотанням.
Сплачений заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу судовий збір у належній до сплати частині - у розмірі 242,24 грн підлягає відшкодуванню заявнику боржником.
Керуючись статтями 525, 526, 530, 625, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, статтями 147-160 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
3. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами - надіслати боржнику.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Боржник та стягувач можуть ознайомитись із змістом цього судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.
6. Відповідно до частини першої та частини другої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Зміст відповідної заяви про скасування судового наказу повинен відповідати вимогам статті 157 Господарського процесуального кодексу України.
7. Згідно з частиною 1 статті 159 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
8. Дата набрання судовим наказом законної сили "__" _______ 202_ року.
9. Строк пред`явлення судового наказу до виконання до "__" _____ 202_ року.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ним законної сили (відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу).
10. Дата видачі судового наказу стягувачу "__" _______ 202__ року.
Суддя С.О. Саванчук