ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025м. ДніпроСправа № 904/857/25 (904/2151/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки та надання послуг

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" про стягнення заборгованості за договором поставки та надання послуг.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" обґрунтовані наявністю взаємної заборгованості внаслідок неналежного виконання Договору поставки №61/49пр від 25.01.2019 та Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України №07СТ-71ТР від 19.03.2019, а також наявністю Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.02.2025 в наслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем складає 95 572,88 грн.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 21.04.2025 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/857/25, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/857/25(904/2151/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 06.05.2025, зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 06.05.2025 була отримана відповідачем 07.05.2025, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ".

Станом на 08.07.2025 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 08.07.2025 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (надалі - Позивач) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (надалі - Відповідач) був укладений договір поставки №61/49пр від 25.01.2019 відповідно до п. 1.1. якого Відповідач як постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а Позивач як покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (копія додається).

25.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ЛТД» та Акціонерним товариством «ДНІПРОВАЖМАШ» був укладений договір поставки № 61/12 від 25.01.2019 відповідно до п. 1.1. даного Договору Позивач як постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а Відповідач як покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

19.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ЛТД» та Акціонерним товариством «ДНІПРОВАЖМАШ» був укладений договір № 07СТ-71тр від 19.03.2019 на перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України відповідно до п. 1.1. якого Позивач як Виконавець зобов`язується прийняти та доставити автомобільним транспортом довірений йому Відповідачем як Замовником вантаж (згідно із товарно-транспортною накладною) до пункту призначення і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі ("Вантажоодержувачу"), а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Так, від час виконання вказаних вище договорів між сторонами виникла взаємна заборгованість, викликана неналежним виконанням договорів . А саме :

- заборгованість Позивача перед Відповідачем на суму 1 364 585,36 грн за договором №61/49пр від 25.01.2019;

- заборгованість Відповідача перед Позивачем на суму 1 460 158,24 грн за договорами №61/12 від 25.01.2019 та № 07СТ-71тр від 19.03.2019.

03 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" був укладений Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.02.2025 (том 1, 48 а.с.), відповідно до якого сторони зарахували однорідні зустрічні вимоги на загальну суму боргу Позивача перед Відповідачем на загальну суму 1 364 585,36 грн.

Відповідно до п. 2 Акту зарахування зустрічних однорідних вимог загальна сума непогашеного грошового зобов`язання Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" перед Позивачем становить 1 460 158, 24 грн.

Враховуючи підписаний сторонами Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, залишок непогашеної заборгованості Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" перед Позивачем складає 95 572,88 грн (1 460 158,24 - 1 364 585,36).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За умовами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Договори №61/49пр від 25.01.2019, №61/12 від 25.01.2019 та №07СГ-71тр від 19.03.2019 укладені між Позивачем та Відповідачем, зобов`язання є однорідними (носять грошовий характер) та строк їх виконання настав.

Положення, які регулюють зарахування однорідних зустрічних вимог закріплені у ст.601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Особливість заліку зустрічних однорідних вимог полягає в тому, що він може припинити відразу два зустрічних зобов`язання за умови наявності певних обставин, визначених законом.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають бути зустрічними: кредитор за одним зобов язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим; однорідними ; строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме - відсутність спору щодо змісту, умов виконання, розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Отже, для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно встановити наявність таких умов, як зустрічність вимог, однорідність вимог, строк виконання яких настав, та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

Згідно Акта звірки взаємних розрахунків по договору №61/12 від 25.01.2019 заборгованість АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" (Покупець) перед ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (Постачальник) станом на 03.02.2025 складає 614 944,24 грн.

Згідно Акта звірки взаємних розрахунків по договору №07СТ-71тр від 19.03.2019 заборгованість АТ АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" (Замовник) перед ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (Виконавець) на 03.02.2025 складає 845 214,00 грн.

Загальна сума заборгованості Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" за двома договорами №61/12 від 25.01.2019 та № 07СТ-71тр від 19.03.2019 складає 1 460 158.24 грн.

Згідно Акта звірки взаємних розрахунків по договору №61/49пр від 25.01.2025 заборгованість ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (Покупець) перед АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" (Постачальник) на 03.02.2025 складає 1 364 585,36 грн.

Отже, згідно з Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.02.2025 загальна сума непогашеного грошового зобов`язання АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" перед ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" складає 95 572,88 грн (1 460 158,24 -1 364 585,36 = 95 572,88 грн).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" містить орієнтовний розрахунок витрат, які позивач може понести під час судового процесу, а саме: 1 000,00 грн - поштові витрати, 15 000,00 грн - витрати на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (49018, м. Дніпро, провулок Квітковий, буд. 63, ) до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) про стягнення заборгованості за договором поставки та надання послуг - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС ЛТД" (49018, м. Дніпро, провулок Квітковий, буд. 63, ) 95 572,88 грн основної заборгованості, 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 08.07.2025.

Суддя А.Є. Соловйова