за участю представників:
Фонду: Голік О.А.; Палажченко О.О.;
відповідачів 1, 3, 6-10: Проскурні Т.В.;
відповідачів 2, 4, 5, 11-15: не з`явився;
У жовтні 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про стягнення 2 375 429 188,10 грн завданих вказаними особами збитків Публічному акціонерному товариству "Єврогазбанк" (далі - Банк).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами, як членами органів управління Банку, була завдана шкода останньому та його кредиторам внаслідок проведення невиваженої ризикованої кредитної політики протягом 2011-2013 років, нездійснення належного контролю за економічними показниками діяльності Банку, що призвело до його неплатоспроможності.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року, у позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року, заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у справі задоволено, стягнуто з Фонду: на користь ОСОБА_14 - 225 834,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_1 - 611 961,14 грн витрат на професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_2 - 144 109,99 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2024 року заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у справі задоволено частково, стягнуто з Фонду: на користь ОСОБА_14 - 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції; на користь ОСОБА_1 - 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції; на користь ОСОБА_2 - 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 23 січня 2025 року: касаційну скаргу Фонду на постанову Північного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року, рішення Господарського суду міста Києва від 15 листопада 2023 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2023 року задоволено; касаційну скаргу Фонду на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2024 року задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 15 листопада 2023 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, постанову Північного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2024 року скасовано, а справу № 910/11202/22 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року вказану справу було передано на розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 лютого 2025 року справу № 910/11202/22 прийнято вказаним суддею до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 червня 2025 року у задоволенні позову Фонду відмовлено.

18 червня 2025 року через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява від 17 червня 2025 року, у якій останній просив суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з позивача 900 292,54 грн витрат, понесених вказаним відповідачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року зазначену заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 червня 2025 року.

20 червня 2025 року через систему "Електронний суд" від Фонду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 19 червня 2025 року вих. № 46-5726/25, у якому позивач просив суд залишити заяву вказаного відповідача без розгляду на підставі частини 8 статті 129 ГПК України. Крім того, на думку позивача, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу вказаного відповідача є значно завищеним та не відповідає обсягу наданої правничої допомоги. У зв`язку з цим Фонд просив суд у разі задоволення заяви ОСОБА_1 від 17 червня 2025 року зменшити розмір відповідних витрат на правничу допомогу.

25 червня 2025 року через загальний відділ канцелярії суду від Фонду надійшов супровідний лист від цієї ж дати № б/н з доказами напрвлення на адресу відповідачів його клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 19 червня 2025 року вих. № 46-5726/25.

У судовому засіданні 26 червня 2025 року представник відповідачів 1, 3, 6-10 підтримав подану ОСОБА_1 заяву, просив суд її задовольнити та стягнути з Фонду на користь вищевказаної особи 900 292,54 грн витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом цієї справи.

Представники Фонду проти вказаної заяви ОСОБА_1 заперечували з підстав, наведених у запереченнях позивача від 19 червня 2025 року вих. № 46-5726/25, просили суд залишити заяву вказаного позивача без розгляду, а у випадку її задоволення - зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з неспіврозмірністю останніх.

Відповідачі: ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , - про дату, час і місце нового розгляду заяви ОСОБА_1 були повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене засідання не забезпечили.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2023 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Група Бізнес Партнерів" (далі - Об`єднання) в особі керуючого партнера Проскурні Т.В., було укладено договір про надання правової допомоги № 209/2023, за умовами якого останнє зобов`язалось за дорученням клієнта надавати правову допомогу в обсязі й на умовах, передбачених цим правочином.

Зазначений договір підписаний ОСОБА_1 та уповноваженим представником Об`єднання, а також скріплений печаткою останнього.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного правочину надання Об`єднанням правової допомоги здійснюється на підставі поданої клієнтом письмової заявки, оформленої за формою, наведеною в додатку № 1 до цього договору. У заявці обов`язково має бути вказано вид правової допомоги згідно з пунктом 2.1 цього договору, якої потребує клієнт, короткий виклад суті справи/завдання, інші додаткові умови, що стосуються суті справи. Заявка має бути надана клієнтом будь-яким зручним способом, у тому числі шляхом направлення на електронну пошту, вказану в розділі 10 цього правочину.

Клієнт зобов`язується оплачувати гонорар Об`єднання відповідно до умов розділу 4 договору, а саме: гонорар оплачується клієнтом у розмірі та в порядку, визначеними в додатку № 2 до цього договору в національній валюті України (пункти 3.1.4., 4.1, 4.2. вказаного правочину).

У додатку № 2 до договору сторони погодили, що вартість послуг (гонорар) Об`єднання за цим правочином становить 4 000,00 грн за одну годину роботи адвоката. Оплата послуг Об`єднання та інших виплат, пов`язаних з виконанням цього договору, та зазначених у пунктах 1-3 вказаного додатку, здійснюється на підставі виставленого Об`єднанням рахунку.

Відповідно до пункту 7.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладений на строк до 31 грудня 2030 року.

На виконання умов вказаного правочину ОСОБА_1 у встановленому договором порядку надано Об`єднанню заявку про надання правової допомоги від 17 січня 2023 року в межах судової справи № 910/11202/22 за позовом Фонду. Копія вказаної заявки наявна в матеріалах справи.

На підтвердження надання ОСОБА_1 обумовлених договором і заявкою послуг Об`єднанням до суду надано копії: квитанцій на оплату: від 19 січня 2023 року № 3А3Х-9943-Р653-В3Х8, від 16 травня 2023 року № ХЕТТ-1174-3ХК6-3М6М, від 8 вересня 2023 року № НВКС-А12А-84АН-86ВС; актів приймання-передавання наданих адвокатських послуг: від 12 травня 2023 року, від 28 серпня 2023 року, від 14 листопада 2023 року, від 21 березня 2024 року, від 5 серпня 2024 року, від 13 грудня 2024 року, від 27 лютого 2025 року, від 16 червня 2025 року; рахунків на оплату: від 12 травня 2023 року № 106-910/11202/22, від 28 серпня 2023 року № 122-910/11202/22, від 4 квітня 2024 року № 162-910/11202/22, від 5 серпня 2024 року № 186-910/11202/22, від 13 грудня 2024 року № 220-910/11202/22, від 27 лютого 2025 року № 237-910/11202/22, від 16 червня 2025 року № 269-910/11202/22. Вказані акти приймання-передавання наданих адвокатських послуг підписані сторонами без жодних заперечень і зауважень щодо вартості, обсягу, якості наданих Об`єднанням послуг.

Крім того, до заяви вказаного відповідача про відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу були долучені копії: заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2025 року на підготовку науково-експертного висновку, договору від 18 лютого 2025 року № 02/2025-1Е, укладеного між ОСОБА_1 та Державною установою "Інститут економіко-правових досліджень імені В.К. Мамутова Національної академії наук України" (далі - Установа); акта здачі-приймання наукової роботи за вищевказаним правочином від 17 березня 2025 року.

Як зазначено в заяві ОСОБА_1 від 17 червня 2025 року, загальна сума понесених ним вказаних витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи судами склала 900 292,54 грн, з яких: під час первісного розгляду справи: 495 961,14 - у суді першої інстанції; 112 000,00 грн - у суді апеляційної інстанції; 80 000,00 грн - у суді касаційної інстанції, а також 212 331,40 грн у суді першої інстанції під час нового розгляду справи.

На підтвердження того, що адвокат Проскурня Т.В. є адвокатом Об`єднання та має повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 в суді, у матеріалах справи містяться копії: ордеру від 24 січня 2023 року серії АІ № 1338469, а також копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 30 жовтня 2008 року № 3783/10.

Заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1, представник Фонду вказав про порушення вказаним відповідачем встановленого частиною 8 статтею 129 ГПК України процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції під час нового розгляду справи, оскільки представник вказаного відповідача не робив до закінчення судових дебатів у справі відповідних заяв щодо подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Така заява, на думку позивача, відсутня й у відзиві. У зв`язку цим Фонд просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Однак, суд звертає увагу Фонду на те, що у поданому від імені відповідачів 1, 3, 6-10 під час нового розгляду справи відзиві від 20 лютого 2025 року прямо зазначено, що докази на підтвердження судових витрат вказаних відповідачів, пов`язаних з розглядом даної справи, будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення (т. 19, а.с. 54). У зв`язку з цим зазначене клопотання Фонду є необґрунтованим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. Відтак, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Разом із цим, згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, із наданого ОСОБА_1 розрахунку його витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що до таких витрат включені, зокрема, наступні роботи й послуги адвоката: ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції під час первісного розгляду справи (9 годин (з 25 січня 2023 року по 9 лютого 2023 року), вартістю 36 000,00 грн; вивчення матеріалів справи адвокатом (10 годин (з 10 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року), вартістю 40 000,00 грн; складання відзиву з додатками (20 годин (з 20 лютого 2023 року по 24 лютого 2023 року), вартістю 80 000,00 грн.

Однак із матеріалів справи вбачається, що копія позовної заяви Фонду була направлена всім відповідачам, у тому числі ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку. У зв`язку з цим у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо доцільності витрат часу адвоката на ознайомлення з матеріалами справи в період з 25 січня 2023 року по 9 лютого 2023 року.

Крім того, послуги з ознайомлення з матеріалами справи та їх вивчення адвокатом (загальною вартістю 76 000,00 грн за 19 годин), з урахуванням подальших 20 годин, витрачених на складання відзиву, за своєю суттю є такими, що дублюються. Вони є складовими одного завдання - формування правової позиції відповідача у справі та надання ним аргументів і заперечень на позовні вимоги Фонду. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про невідповідність витрат на зазначені послуги критерію необхідності, оскільки вони є завищеними та не можуть бути стягнуті в повному обсязі.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 26 червня 2025 року у справі № 204/8858/23.

Крім того, до вартості наданих адвокатом послуг були включені витрати на відправлення документів до суду та на адресу учасників справи: під час первісного розгляду: відзиву з додатками на загальну суму 622,34 грн; заперечень з додатками загальну суму 1 247,40 грн; клопотання про приєднання доказів на загальну суму 439,20 грн; письмових пояснень на загальну суму 322,40 грн; під час нового розгляду справи - відзиву з додатками (з урахуванням висновків Верховного Суду у даній справі) на загальну суму 981,00 грн. На підтвердження цих витрат відповідачем долучено до матеріалів справи відповідні копії квитанцій про оплату послуг оператора поштового зв`язку.

Разом із цим, відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При цьому, згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 4 частини 3 статті 123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, за вищевказаним приписами чинного законодавства професійна правнича допомога, включає в себе консультації, роз`яснення, складання документів (позовів, заяв, скарг, тощо), представництво в суді та інших державних органах, а також захист від обвинувачення. Витрати на поштові відправлення, хоча і необхідні для ведення справи, не є безпосередньо оплатою за юридичні послуги і не є частиною професійної правничої допомоги.

Поштові витрати можуть бути віднесені до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, але не входять до складу оплати послуг адвоката, змістом яких є надання професійної правничої допомоги.

Крім того, до витрат відповідача на професійну правничу допомогу також були включені витрати на підготовку науково-експертного висновку Установи від 17 березня 2025 року (вартістю 55 130,40 грн), який було долучено до клопотання відповідачів 1, 3, 6-10 про залишення позову без розгляду від 29 березня 2025 року.

Разом із цим, з доданих до заяви ОСОБА_1 копій: заяви від 17 лютого 2025 року на підготовку науково-експертного висновку, договору від 18 лютого 2025 року № 02/2025-1Е, укладеного між ОСОБА_1 Установою, акта здачі-приймання наукової роботи за вищевказаним правочином від 17 березня 2025 року, - вбачається, що всі ці документи були підписані виключно між відповідачем та уповноваженим представником Установи.

Відтак, такі витрати були понесені зазначеним відповідачем поза межами надання адвокатами Об`єднання правничої допомоги і не входять до складу послуг останніх.

Крім того, витрати сторони, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз, підлягають відшкодуванню саме в порядку статті 127 ГПК України. Зокрема, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплату роботи перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення (частини 5-7 статті 127 ГПК України).

Однак, під час розгляду цього спору, вказаний висновок Установи взагалі не був покладений в основу мотиваційної частини рішення суду та не був прийнятий як належний і допустимий доказ у справі. Такий висновок Установи за своїм змістом є висновком експерта у галузі права, який, згідно з імперативними приписами статті 109 ГПК України, не є доказом, а має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.

Крім того, зі змісту укладеного між Установою та ОСОБА_1 договору та самого висновку взагалі не вбачається, що останній був виготовлений саме з метою його подання до суду в даній справі. У зв`язку з цим суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заперечень Фонду про те, що такі витрати ОСОБА_1 не мають характеру необхідних, а відтак не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача на підставі статті 123 ГПК України.

У наданій ОСОБА_1 копії акта приймання-передачі наданих адвокатських послуг від 16 червня 2025 року зазначено послугу Об`єднання: участь адвоката Проскурні Т.В. у судовому засіданні 15 травня 2025 року вартістю 8 000,00 грн, витрачений час - 2 години.

У судовому засіданні вказаний представник відповідачів 1, 3, 6-10 зазначила, що до вказаного часу, витраченого адвокатом на участь у засіданні 15 травня 2025 року, включено також час очікування адвокатом початку судового засідання в приміщенні суду.

Разом із цим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 15 травня 2025 року о 12:40 год.

У наявному в матеріалах справи протоколі судового засідання від 15 травня 2025 року зафіксовано: час початку судового засідання - 13:00 год; час закінчення - 14:14 год. Відтак, загальний витрачений час адвоката на участь у засіданні по справі, яке відбулося 15 травня 2025 року (з урахуванням часу очікування), не перевищує 1 години 34 хвилин.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Судом встановлено, що у спільному відзиві від 24 лютого 2023 року, поданому під час первісного розгляду справи від імені відповідачів 1, 3, 6-9, зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які усі вказані відповідачі понесуть у зв`язку з розглядом цієї справи, складає 676 800,00 грн (т. 10, а.с. 207); у спільному відзиві відповідачів 1, 3, 6-10 від 20 лютого 2025 року (поданий під час нового розгляду справи) зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які усі вказані відповідачі понесуть у суді першої інстанції у зв`язку з розглядом цієї справи, складає 1 186 000,00 грн (т. 29, а.с. 54); у спільному відзиві відповідачів 1, 3, 6-10 на апеляційну скаргу Фонду від 15 лютого 2024 року № 01-15/02/2024 зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які усі вказані відповідачі понесуть у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, складає 120 000,00 грн (т. 23, а.с. 97); у спільному відзиві відповідачів 1, 3, 6-10 на касаційну скаргу Фонду від 23 червня 2024 року зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які усі вказані відповідачі понесуть у зв`язку з розглядом цієї справи в суді касаційної інстанції, складає 80 000,00 грн (т. 26, а.с. 175).

Крім того, з усіх поданих Об`єднанням процесуальних документів та протоколів судових засідань вбачається, що правова допомога адвокатом Об`єднання Проскурнею Т.В. надавалась відповідачам 1, 3, 6-10 на підставі укладеного з кожним із них окремого договору. У свою чергу, у заяві від 17 червня 2025 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11202/22 заявлено виключно про стягнення судових витрат лише на користь одного з цих відповідачів - ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник відповідачів 1, 3, 6-10 зазначив, що ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання щодо оплати усіх витрат, понесених відповідачами 1, 3, 6-9 на професійну правничу допомогу у рамках даної справи.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, передбачено, що гонорар - це форма винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом та клієнтом. Адвокат має право в розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При цьому можуть враховуватись складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката, а також інші обставини. Погоджений сторонами розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливо складних доручень або збільшення витрат часу та обсягу роботи адвоката на виконання доручення, розмір гонорару може бути збільшений також за взаємною домовленістю.

Однак у матеріалах справи відсутні докази зміни умов і порядку проведення розрахунків за укладеними між Об`єднанням та відповідачами 1, 3, 6-10 окремими договорами про надання правничої допомоги. Відповідні докази ОСОБА_1 до його заяви долучені також не були.

Разом із цим, судом враховано, що в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 7 листопада 2019 року в справі № 905/1795/18, від 8 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19, - висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2021 року в справі № 910/12876/19 також зазначено, що: "Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін".

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18.

Судом також враховано, що в скасованій Верховним Судом (у зв`язку із скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року) додатковій постанові Північного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2024 року в даній справі апеляційний суд за результатами оцінки поданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження понесених ним витрат також дійшов висновку про те, що заявлений останнім розмір витрат на правову допомогу не відповідає критеріям обґрунтованості, розумності, співмірності та пропорційності, а також у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг є завищеним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що заявлений ОСОБА_1 до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Виходячи з встановлених обставин, реально витраченого адвокатом часу, наявності вмотивованих заперечень позивача щодо обґрунтованості заявлених до стягнення сум, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, враховуючи обсяг поданих сторонами процесуальних документів, кількість засідань та процесуальних дій, вчинених під час розгляду даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену суму витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в справі № 910/11202/22 у розмірі 160 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17; ідентифікаційний код 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту додаткового рішення 8 липня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко