ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Справа№ 910/13377/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025

(повний текст рішення складено та підписано 24.02.2025)

у справі № 910/13377/24 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС»

2. Приватного підприємства «Ф.Ф.-СЕРВИС»

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича

про визнання недійсним договору, скасування рішень державного реєстратора та відкритого розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача: Лець Ю.В., Шевченко В.В.

від відповідача 1: Логінов К.Е.

від відповідача 2: не з`явились

від відповідача 3: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року до подання позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково, вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на комплекс будівель і споруд площею: 4713,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; накладення арешту на комплекс будівель і споруд площею: 1750,3 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: комплекс будівель і споруд площею: 4713,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: комплекс будівель і споруд площею: 1750,3 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. В іншій частині заяви відмовлено.

В межах встановленого ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України строку Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІКА-2017», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС», Приватного підприємства «Ф.Ф.-СЕРВИС» та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича, що містить такі вимоги:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 585;

2) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34896718 від 24.04.2017;

3) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60552479 від 23.09.2021;

4) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60858666 від 08.10.2021;

5) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60858710 від 08.10.2021;

6) скасувати відкритий розділ № 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вулиця Лебединська;

7) скасувати рішення Київської міської ради від 30.05.2024 № 590/8556;

8) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 586;

9) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34898317 від 24.04.2017;

10) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60552964 від 23.09.2021;

11) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60858732 від 08.10.2021;

12) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60858750 від 08.10.2021;

13) скасувати відкритий розділ № 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вулиця Полярна, будинок 10.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10889/24, підготовче засідання призначено на 28.10.2024.

16.10.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли: клопотання про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог ще однією вимогою про скасування рішення Київської міської ради від 19.09.2024 № 113/9921; клопотання про залучення в якості співвідповідача Київської міської ради.

За результатами підготовчого засідання 28.10.2024 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу, якою, зокрема, прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» про зміну предмету позову від 15.10.2024 до розгляду, залучив до участі у справі № 910/10889/24 співвідповідачем - Київську міську раду (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141).

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 було роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІКА-2017», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС», Приватного підприємства «Ф.Ф.-СЕРВИС», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича та Київської міської ради про визнання недійсними договорів, скасування рішень державного реєстратора та відкритих розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування рішень, виділено їх у самостійні провадження.

Зокрема, виділено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС», Приватного підприємства «Ф.Ф.-СЕРВИС» та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 586, скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. від 24.04.2017 № 34898317, від 23.09.2021 № 60552964, від 08.10.2021 №№ 60858732, 60858750 та скасування відкритого розділу № 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, у самостійне провадження з наступним присвоєнням цим вимогам окремого номеру справи.

31.10.2024 відділом діловодства Господарського суду міста Києва на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 зареєстровано виділення у самостійне провадження позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС», Приватного підприємства «Ф.Ф.-СЕРВИС» та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 586, скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. від 24.04.2017 № 34898317, від 23.09.2021 № 60552964, від 08.10.2021 №№ 60858732, 60858750 та скасування відкритого розділу № 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, присвоєно номер судової справи № 910/13377/24.

Отже, позовні вимоги у даній справі обґрунтовані неправомірною реєстрацією права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) з підстав того, що відомості Реєстру не відповідають фактичному стану майнових прав, а договір купівлі-продажу від 21.04.2017 № 586, укладений між ТОВ «ТРАНСХАУС» та ПП «Ф.Ф.-СЕРВИС», спрямований лише на створення штучних передумов для ініціювання незаконного заволодіння земельною ділянкою, яка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю; вирішено скасувати вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/10889/24 заходи забезпечення позову в частині: накладення арешту на комплекс будівель і споруд площею 4713,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, а також заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: комплекс будівель і споруд площею: 4713,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскарження дійсності правочину, який був укладений до фактичного утворення позивача, унеможливлює висновок про порушення таким правочином прав та інтересів позивача, оскільки юридична особа до її створення не могла мати жодних прав та обов`язків, а при вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення). При цьому місцевим господарським судом встановлено, що при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем не наведено, а матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування будь-яких порушень його права власності з боку відповідачів, що перешкоджають належним чином користуватися, розпоряджатися належним йому майном тим чи іншим способом.

Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву позивача задовольнити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, визнав встановленими обставини, які мають значення для справи, але не були доведені у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття протиправного рішення. Зокрема скаржник вважає, що неможливо зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, не маючи, при цьому, документа, що підтверджує речове право на земельну ділянку. Крім того скаржник наголошує, що приватний нотаріус Бойко О.В. при вчинені реєстраційних дій не мав необхідної інформації, необхідної для такої реєстрації.

18.03.2025 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивач надійшли доповнення до апеляційної скарги в яких останній просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та залишити в силі заходи забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 20.03.2025 вказав на необхідність усунути недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір у сумі 27 252,00 грн.

03.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» надійшло клопотання, в якому апелянт просить вважати недоліки усунутими та прийняти апеляційну скаргу до розгляду апеляційним судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 колегією суддів у складі: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів: Михальської Ю.Б., Іоннікової І.А відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24. Розгляд справи призначено на 14.05.2025 о 14:00.

28.04.2025 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Михальської Ю.Б., на лікарняному судді Іоннікової І.А., розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 910/13377/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів: Тищенко О.В., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 колегією суддів у складі: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Тищенко О.В., Кравчука Г.А. відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд справи № 910/13377/24 призначено на 11.06.2025 о 15:00.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кравчука Г.А. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 910/13377/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: головуючого судді Хрипуна О.О., судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В., розгляд справи № 910/13377/24 призначено на 11.06.2025 о 14:55.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 відкладено на 25.06.2025.

24.06.2025 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивач надійшло клопотання про долучення копії заяви про забезпечення позову, яка була подана в суді першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2025.

В судовому засіданні 02.07.2025 представники позивача надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача 1 надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники відповідача 2 та відповідача 3 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача 2 та відповідача 3.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 21.04.2017 між Приватним підприємством «Ф.Ф.-СЕРВИС» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. за реєстровим №586, за умовами якого продавець передає у власність покупцю, а покупець на умовах визначених цим Договором приймає у власність нерухоме майно - комплекс будівель і споруд, загальною площею: 1 863,60 кв. м., які знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Полярна, будинок 10, що складається з таких складових частин: Є - майстерня, Ж - гараж, З - гараж, И - гараж, І - технічна майстерня, К - приміщення охорони, Л - вагова, М - склад, Н - комора, О - приміщення охорони, П - прохідна, Д - авторемонтна майстерня, Е - електротехнічна майстерня, С - склад, 1, 2, 3, 4 - навіс. (т.1, а.с. 151-154)

Відповідно до п. 1.2. договору № 586 майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 24.12.1998 між продавцем та Відкритим акціонерним товариством трест «Київміськбуд-1», та зареєстрованого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації 28.01.1999 у реєстрову книгу № 62-80 за реєстровим №2525-П.

Згідно з актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017 № 586, складеного 21.04.2017 між відповідачами-1, -2, відповідачем-2 передано відповідачу-1 у власність вищезазначене нерухоме майно. (т.1, а.с. 155)

В подальшому, 31.01.2022 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединське Консалт» (покупець) укладено Договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. за реєстровим № 455, відповідно до умов якого продавець передав у власність, а покупець прийняв і оплатив на умовах цього договору нерухоме майно - виробничий комплекс, загальною площею 4 409, 80 кв.м., який складається з: адміністративно-побутового корпусу УМБ (літера А) загальною площею 1282, 00 кв.м., ремонтних майстерень (літера Б) загальною площею 2 149, 50 кв.м., майстерень та гаражів (літера В, Г) загальною площею 978, 30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, реєстраційний номер нерухомого майна - 00 (надалі також - майно). Майно розташоване на земельній ділянці, площею 2, 4140 га, кадастровий номер :78:049:0023. (т.1, зв.а.с. 24-25)

За Актом приймання-передачі нерухомого майна від 31.01.2022 Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Лебединське Консалт» прийняло вищевказане нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10. (т.1, зв.а.с. 25)

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2022 № 455 проведено державну реєстрацію права власності позивача на виробничий комплекс, загальною площею 4 409, 80 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) по вул. Полярній, 10 у м. Києві. (т.1, зв.а.с. 28)

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10 неправомірно, з порушенням норм чинного законодавства зареєстровано право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Одночасно, позивач вертає увагу, що Київська міська рада, як власник земельної ділянки :78:049:0023, жодних рішень щодо передачі цієї земельної ділянки під будівництво об`єктів нерухомого майна за вказаною адресою ні Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» ні іншим юридичним чи фізичним особам у власність чи користування не приймала.

Більше того, позивач наголошує, що фізично жодних об`єктів нерухомого майна, зареєстрованих за відповідачем-1 в межах земельної ділянки :78:049:0023 не існує, а отже відомості Реєстру не відповідають фактичному стану майнових прав, а договір купівлі-продажу від 21.04.2017 № 586, укладений між ТОВ «ТРАНСХАУС» та ПП «Ф.Ф.-СЕРВИС», спрямований лише на створення штучних передумов для ініціювання незаконного заволодіння земельною ділянкою, яка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що приватним нотаріусом КМНО Бойком О.В. при посвідченні договору купівлі-продажу від 21.04.2017 № 586 не було запитано у КП КМР «КМ БТІ» відповідної інформації щодо державної реєстрації об`єктів нерухомості, які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, останній не мав права посвідчувати вказаний договір купівлі-продажу від 21.04.2017 № 586 та приймати рішення щодо державної реєстрації права власності ТОВ «ТРАНСХАУС» на об`єкти нерухомого майна.

З огляду на викладене вище, на думку позивача, спірний договір має бути визнаний недійсним із застосуванням наслідків такої недійсності шляхом скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем-1.

Місцевий господарський суд ухвалюючи оскаржуване рішення, зазначив, що позивачем не наведено, а матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування будь-яких порушень його права власності з боку відповідачів, що перешкоджають належним чином користуватися, розпоряджатися належним йому майном тим чи іншим способом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлюється презумпція правомірності правочину, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Отже, відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Так, за змістом статей 203, 215, 217 Цивільного кодексу України оспорювати правочин у суді може одна зі сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2017 між Приватним підприємством «Ф.Ф.-СЕРВИС» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. за реєстровим № 586, за умовами якого продавець передає у власність покупцю, а покупець на умовах визначених цим Договором приймає у власність нерухоме майно - комплекс будівель і споруд, загальною площею: 1 863, 60 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Полярна, будинок 10, що складається з таких складових частин: Є - майстерня, Ж - гараж, З - гараж, И - гараж, І - технічна майстерня, К - приміщення охорони, Л - вагова, М - склад, Н - комора, О - приміщення охорони, П - прохідна, Д - авторемонтна майстерня, Е - електротехнічна майстерня, С - склад, 1, 2, 3, 4 - навіс.

Пунктом 1.2. договору № 586 визначено, що майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 24.12.1998 між продавцем та Відкритим акціонерним товариством трест «Київміськбуд-1», та зареєстрованого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації 28.01.1999 у реєстрову книгу № 62-80 за реєстровим №2525-П.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСХАУС» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017 стало власником нерухомого майна - комплекс будівель і споруд, загальною площею: 1 863, 60 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Полярна, будинок 10, яке спочатку належало Відкритому акціонерним товариством трест «Київміськбуд-1» та в подальшому було відчужено Приватному підприємству «Ф.Ф.-СЕРВИС».

Водночас, позивач набув у власність нерухоме майно - виробничий комплекс, загальною площею - 4 409, 80 кв.м., який складається з: адміністративно-побутового корпусу УМБ (літера А) загальною площею 1 282, 00 кв.м., ремонтних майстерень (літера Б) загальною площею 2 149, 50 кв.м., майстерень та гаражів (літера В, Г) загальною площею 978, 30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 31.01.2022 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединське Консалт», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. за реєстровим № 455.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду даної справи, позивач є власником нерухомого майна загальною площею - 4 409, 80 кв.м, а відповідач 1 є власником нерухомого майна загальною площею - 1 863, 60 кв.м., тобто у їх власності перебуває різне нерухоме майно. При цьому, нерухоме майно, як позивача, так і відповідача 1 знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. 10.

Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (т.1, зв.а.с. 26-29)

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що об`єкти нерухомого майна, належні позивачу та відповідачу-1, хоч і знаходяться за однією адресою, втім є окремими об`єктами нерухомості, з різними реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна.

Крім того судом першої інстанції вірно звернуто увагу не те, що станом на момент укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна від 21.04.2017 № 586 позивача (ТОВ «Лебединське Консалт») не існувало. (дата реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 13.08.2021).

Отже, враховуючи, що позивач не є стороною оспорюваного ним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 21.04.2017 № 586, а сам договір укладено до фактичного утворення позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності доказів порушення оскаржуваним правочином прав та інтересів позивача, оскільки юридична особа до її створення не могла мати жодних прав та обов`язків, а при вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 925/1221/17 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17.

Також, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.12.1998, укладеного між Приватним підприємством «Ф.Ф.-СЕРВИС» та Відкритим акціонерним товариством трест «Київміськбуд-1», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позивачем не доведено відсутності у приватного нотаріуса КМНО Бойка О.В. підстав для посвідчення договору купівлі-продажу від 21.04.2017 № 586, відповідно й неправомірного набуття відповідачем-2 у власність спірного майна.

При цьому, в силу положень ст. 204 Цивільного кодексу України у суду відсутні підстави вважати договір купівлі-продажу від 24.12.1998 неправомірним.

Також скаржник зазначає, що Київською міською радою не надавалося згоди на будівництво об`єктів нерухомості на земельній ділянці по вул. Полярній, 10 у м. Києві, а іншим чином досягти поставленої мети, а саме усунути перешкоди у володінні і розпорядженні земельною ділянкою, яка знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :78:049:0023, крім як вимагати скасування відповідних рішень про державну реєстрацію за відповідачем-1 права власності на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться на цій земельній ділянці, неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Натомість, колегією суддів встановлено та підтверджується представниками сторін у судовому засіданні, що право корисутвання земельною ділянкою з кадастровим номером: :78:039:0023 позивачем та його правонаступником не оформлювалось.

Відповідно до ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Спільні межі з сусідніми земельними ділянками будуть визначатися та встановлюватися у відповідності до ст. 106 Земельного кодексу України.

За наведеного вбачається, що і позивач і відповідачі 2, 3 повинні звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу їм у власність або у користування земельної ділянки, на якій розміщенні об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності, у порядку, передбаченому ст. 118, 123 Земельного кодексу України.

Водночас, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів звернення до відповідних органів з клопотанням про оформлення права користування земельною ділянкою та відмові у її оформленні з підстав укладення відповідачами спірних договорів.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільний кодекс України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку Суд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17).

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Колегія суддів наголошує, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме підтвердити, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 у справі №525/505/16-ц).

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, 22.03.2023 у справі № 509/5080/18.

Таким чином, відсутність порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові про що місцевим господарським судом обґрунтовано було зазначено в оскаржуваному рішенні.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13377/24 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13377/24.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.07.2025 року.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко