ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025м. ДніпроСправа № 904/4805/23

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 75 703,57 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 75 703,57 грн.

Ухвалою суду від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4805/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що ПрАТ "Южкокс" відповідно до Технічних умов, завантажило кокс доменний у вагони та передало вказаний вантаж для перевезення Акціонерному товариству "Українська залізниця".

Позивач вказав, що, відповідно до залізничних накладних:

- № 45504636 загальна маса нетто у вагоні № 53450953 складає 40 550 кг;

- № 45504636 загальна маса нетто у вагоні № 63161145 складає 39 300 кг;

- № 45504644 загальна маса нетто у вагоні № 63461560 складає 39 350 кг;

- № 45504644 загальна маса нетто у вагоні № 63262877 складає 42 050 кг.

Позивач зауважив, що, згідно даних, зазначених у накладних, вантаж промаркований у формі усіченої призми.

Позивач зазначив, що залізниця прийняла у ПрАТ "Южкокс" на станції Запоріжжя - Кам`янське Придніпровської залізниці для перевезення вказаний кокс доменний і зобов`язалась доставити його на станцію Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці на адресу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

За твердженням позивача, на станції призначення Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці були складені комерційні акти № 460005/514 від 09.08.2022, № 46005/515 від 09.08.2022, № 46005/516 від 09.08.2022, № 46005/517 від 09.08.2022.

Позивач зауважив, що у вказаних комерційних актах зазначено, що всі вагони технічно справні.

Позивач вказав, що, відповідно до комерційних актів:

- № 460005/514 недостача у вагоні № 53450953 складає 1 850 кг;

- № 460005/515 недостача у вагоні № 63461560 складає 1 250 кг;

- № 460005/516 недостача у вагоні № 63161145 складає 1 550 кг;

- № 460005/517 недостача у вагоні № 63262877 складає 2 550 кг.

При цьому, у зазначених вагонах маються порушення маркування вантажу у вигляді виїмок. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Позивач наполягає на тому, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Позивач вважає, що втрата частини вантажу відбулась саме під час перевезення.

Позивач вказав, що природна втрата коксу доменного у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Позивач зазначив, що, відповідно до умов договору поставки № 12-37/21 від 28.12.2021, на підставі якого ПрАТ "Южкокс" здійснювалось постачання Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" спірного коксу доменного, а також специфікації № 8 від 01.08.2022, акту прийому - передачі № 94619707 від 06.08.2022, рахунку - фактури № 94619707 від 06.08.2022, фактична вартість 1 тони коксу доменного, що перевозився у спірних вагонах, складає 19 044,92 грн. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, за розрахунком позивача, з врахуванням норми природної втрати, маса та вартість втраченого вантажу складає:

1) у вагоні № 53450953:

40 550 кг х 2% = 811 кг (об`єм норми природної втрати);

1 850 кг - 811 кг = 1 039 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

1,039 т х 19 044,92 грн. = 19 787,68 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

2) у вагоні № 63461560:

39 350 кг х 2% = 787 кг (об`єм норми природної втрати);

1 250 кг - 787 кг = 463 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

0,463 т х 19 044,92 грн. = 8 817,80 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

3) у вагоні № 63161145:

39 300 кг х 2% = 786 кг (об`єм норми природної втрати);

1 550 кг - 786 кг = 764 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

0,764 т х 19 044,92 грн. = 14 550,32 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

4) у вагоні № 63262877:

42 050 кг х 2% = 841 кг (об`єм норми природної втрати);

2 550 кг - 841 кг = 1 709 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

1,709 т х 19 044,92 грн. = 32 547,78 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

Всього: 75 703,57 грн.

Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди, завданої недостачею, у розмірі 75 703,57 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи відбулась втрата вантажу при перевезенні; чи наявна вина відповідача у такій втраті), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правильно позивачем розрахована вартість втраченого вантажу).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

ПрАТ "Южкокс" відповідно до Технічних умов, завантажило кокс доменний у вагони та передало вказаний вантаж для перевезення Акціонерному товариству "Українська залізниця".

Відповідно до залізничних накладних:

- № 45504636 загальна маса нетто у вагоні № 53450953 складає 40 550 кг;

- № 45504636 загальна маса нетто у вагоні № 63161145 складає 39 300 кг;

- № 45504644 загальна маса нетто у вагоні № 63461560 складає 39 350 кг;

- № 45504644 загальна маса нетто у вагоні № 63262877 складає 42 050 кг.

Згідно даних, зазначених у накладних, вантаж промаркований у формі усіченої призми.

Згідно п. 6 Статуту залізниць України (Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Залізниця прийняла у ПрАТ "Южкокс" на станції Запоріжжя - Кам`янське Придніпровської залізниці для перевезення вказаний кокс доменний і зобов`язалась доставити його на станцію Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці на адресу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

На станції призначення Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці були складені комерційні акти № 460005/514 від 09.08.2022, № 46005/515 від 09.08.2022, № 46005/516 від 09.08.2022, № 46005/517 від 09.08.2022.

У вказаних комерційних актах зазначено, що всі вагони технічно справні.

Відповідно до комерційних актів:

- № 460005/514 недостача у вагоні № 53450953 складає 1 850 кг;

- № 460005/515 недостача у вагоні № 63461560 складає 1 250 кг;

- № 460005/516 недостача у вагоні № 63161145 складає 1 550 кг;

- № 460005/517 недостача у вагоні № 63262877 складає 2 550 кг.

При цьому, у зазначених вагонах маються порушення маркування вантажу у вигляді виїмок. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг.

Згідно із статтею 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За умовами ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України, перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту, який кореспондується зі ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно п. 1 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно з п. "е" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

За змістом статті 31 Статуту залізниць України, та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов навантаження і кріплення вантажів.

Відповідно до п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством. Дрібні місця штучних вантажів відправник повинен об`єднати в більші.

Згідно з п. 5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Так, за приписами п. 2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів, усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів, на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних перевезеннях як вантажовідправником, так і залізницею під час завантаження та після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу - коксу доменного у вагонах відкритого типу. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження.

За умовами п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення та параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів, після завантаження вугілля кам`яного на відкритому рухомому складі, зазначені у спірних накладних вагони мали бути перевірені працівниками залізниці.

Залізниця, оглянувши подані до перевезення завантажені вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, проставивши календарний штемпель станцій у спірних залізничних накладних.

Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо наявності несправностей у вагонах залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до вагонів як комерційному так і технічному відношенні.

Вказане підтверджує, що відправник належним чином здійснив навантаження та підготовку вантажу до транспортування.

Окрім того, норми Статуту залізниць України передбачають, що в разі завантаження вантажу у технічно несправні вагони або вагони, непридатні для перевезення даного виду вантажів, перевізник був зобов`язаний відмовитись від приймання вантажу до перевезення.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Обставини справи свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення.

Такої самої позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного суду (постанова від 13.03.2019 у справі № 905/748/17).

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

За змістом п. 3.21 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", якщо на зворотній стороні накладної є відмітка відправника про відвантаження вантажу із "шапкою", нанесення захисного маркування, а на станцію призначення вантаж прибув фактично без "шапки", без маркування або з частково порушеним маркуванням, ця обставина може свідчити про втрату частини вантажу під час перевезення, і залізниця повинна довести відсутність своєї вини у нестачі вантажу".

Слід звернути увагу, що стаття 131 Статуту залізниць України передбачає, що претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу. Відповідно до положень статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі нестачі вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Природна втрата коксу доменного у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до умов договору поставки № 12-37/21 від 28.12.2021, на підставі якого ПрАТ "Южкокс" здійснювалось постачання Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" спірного коксу доменного, а також специфікації № 8 від 01.08.2022, акту прийому - передачі № 94619707 від 06.08.2022, рахунку - фактури № 94619707 від 06.08.2022, фактична вартість 1 тони коксу доменного, що перевозився у спірних вагонах, складає 19 044,92 грн. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, з врахуванням норми природної втрати, маса та вартість втраченого вантажу складає:

1) у вагоні № 53450953:

40 550 кг х 2% = 811 кг (об`єм норми природної втрати);

1 850 кг - 811 кг = 1 039 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

1,039 т х 19 044,92 грн. = 19 787,68 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

2) у вагоні № 63461560:

39 350 кг х 2% = 787 кг (об`єм норми природної втрати);

1 250 кг - 787 кг = 463 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

0,463 т х 19 044,92 грн. = 8 817,80 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

3) у вагоні № 63161145:

39 300 кг х 2% = 786 кг (об`єм норми природної втрати);

1 550 кг - 786 кг = 764 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

0,764 т х 19 044,92 грн. = 14 550,32 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

4) у вагоні № 63262877:

42 050 кг х 2% = 841 кг (об`єм норми природної втрати);

2 550 кг - 841 кг = 1 709 кг (об`єм недостачі у тонах за вирахуванням норми природної втрати);

1,709 т х 19 044,92 грн. = 32 547,78 грн. з ПДВ (сума вартості недостачі вугілля);

Всього: 75 703,57 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 75703,57 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 12-37/21 від 28.12.2021 (том 1, а.с. 12 - 16), специфікацією № 8 від 01.08.2022 (том 1, а.с. 17), залізничними накладними (том 1, а.с. 18 - 24), комерційними актами (том 1, а.с. 25 - 32), актом прийому - передачі № 94619707 від 06.08.2022 (том 1, а.с. 33 - 34), рахунком - фактурою № 94619707 від 06.08.2022 (том 1, а.с. 35 - 36).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03150, м. Київ, вул. Є. Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код: 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (місце реєстрації: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72; ідентифікаційний код: 00191230) вартість недостачі вантажу у розмірі 75 703,57 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.07.2025.

Суддя М.О. Ніколенко