ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2025 Справа № 914/2148/25

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши заяву

Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (79008, місто Львів, пл. Галицька, 15; )

про видачу судового наказу про стягнення з

боржника Громадської організації «ІТ-коворкінг «Фестиваль» (79007, місто Львів, вул. Гребінки Є, буд. 7, кв. 5; ) заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за адресою: м. Львів, вул. Тесленка А., 2 загальною площею 1018, 9 м. кв. в сумі 40 199, 33 грн

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 Львівське комунальне підприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Громадської організації «ІТ-коворкінг «Фестиваль» заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за адресою: м. Львів, вул. Тесленка А., 2 загальною площею 1018, 9 м. кв. в сумі 40 199, 33 грн.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та додані до неї додатки, суддя зазначає наступне.

Відповідно до поданих матеріалів між заявником (управителем майна) та боржником (споживачем) 22.01.2016 укладено договір №129 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат). Як стверджує заявник, боржником не здійснено оплату за надані послуги на заявлену до стягнення суму в розмірі 40199,33 грн, на підтвердження чого надано бухгалтерську довідку № 12/07 від 09.07.2025.

Відповідно до часини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частина 1 статті 148 ГПК України деталізує умови, яким повинні відповідати вимоги стягувача у наказному провадженні. Так, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, частина 2 статті 12 та частина 1 статті 148 ГПК України застосовуються сукупно та фактично невіддільно одна від одної.

Істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору та можливість стягнення лише за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати сумніву у відсутності спору про право та належності стягувачу права вимоги. Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнів ні момент настання права вимоги, ні сума грошових коштів, ні те, що вимоги пред`явлені відповідно до умов договору.

Представлені заявником докази свідчать про спірність його вимог, адже до заяви не долучено належного документального підтвердження надання послуг за вказаним договором, оплата яких є предметом стягнення.

Єдиним доказом на підтвердження суми стягнення, на який покликається у своїх доводах заявник, є довідка про суму заборгованості боржника станом на 03.07.2025.

Разом з тим, умовами договору (п.2.2.3) обов`язок боржника щодо оплати за надані послуги визначений як такий, що виникає на підставі виставлених управителем рахунків. Саме такі рахунки є первинними бухгалтерськими документами, які містять інформацію про вид, період, обсяг та вартість наданих послуг та можуть підтверджувати як наявність права вимоги у заявника щодо боржника, так і безспірність суми стягнення за такою вимогою.

Відповідно до приписів ст. 150 ГПК України, заявником при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу необхідно вказати перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги, а також долучити документи, що підтверджують ці обставини. Однак, ці вимоги заявником не дотримані, оскільки документів на підтвердження права вимоги та її безспірності ним до заяви не долучено.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява про його видачу подана з порушенням вимоги ст. 150 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу заявник сплатив судовий збір у розмірі 242,24 грн. Згідно з частини 2 статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України суддя,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівському комунальному підприємству «Агенція ресурсів Львівської міської ради» у видачі судового наказу про стягнення з Громадської організації «ІТ-коворкінг «Фестиваль» (79007, місто Львів, вул. Гребінки Є, буд. 7, кв. 5; ) заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за адресою: м. Львів, вул. Тесленка А., 2 загальною площею 1018, 9 м. кв. в сумі 40 199, 33 грн.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

3. Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвалу складено та підписано 11.07.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.