ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

м. Чернівці

10 липня 2025 року Справа № 926/2232/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи ОСОБА_1

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр, м. Маріуполь Донецької області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Неполоковецький деревосклад, смт. Неполоківці, Кіцманського району Чернівецької області

3) Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгенівни, м. Чернівці

про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр, Товариства з обмеженою відповідальністю Неполоковецький деревосклад, Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгенівни про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Позивач зазначає, що у період здійснення виконавчого провадження з примусового стягнення на її користь з ОСОБА_2 (позичальник) і Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр (поручитель) коштів безпроцентної позики у розмірі 212671,64 дол. США, боржник за виконавчим документом ТОВ Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр за актами приймання-передачі нерухомого майна серія та номер 5168, 5169 від 15.10.2020 передав (як засновник) у статутний фонд ТОВ Неполоковецький деревосклад майновий внесок дві земельні ділянки: площею 0,0943 га кадастровий № :01:004:0514 та площею 2,6249 га кадастровий № :01:004:0516. При цьому, вказано у позовній заяві, директором ТОВ Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр є сам ОСОБА_2 , отже, наявні підстави вважати, що ТОВ Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр вчинило правочини з передачі земельних ділянок у статутний фонд ТОВ Неполоковецький деревосклад задля уникнення виконання грошових зобов`язань перед позивачкою, що свідчить про фраудаторний характер цих правочинів та надає підстави для визнання їх недійсними.

З огляду на вказані обставини позивачка просить визнати недійсним Акти приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 5168, 5169, від 15.10.2020 року та скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58283832 від 21.05.2021 року та індексний номер 58283942 від 21.05.2021 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 року позовну заяву вх. № 2232 передано на розгляд судді Швецю М.В.

Розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 , суд встановив, що з огляду на склад сторін (позивачка фізична особа) і предмет спору (визнання правочину недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215, 234 Цивільного кодексу України) справа, за вирішенням якої позивачка звернулася до господарського суду, підвідомча місцевому загальному суду і має розглядатися за правилами цивільного судочинства. За таких обставин суд мав би відмовити у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Однак, позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що 30.11.2011 вона звернулася в Кіцманський районний суд Чернівецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр, Товариства з обмеженою відповідальністю Неполоковецький деревосклад, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни, державного реєстратора Мамаївської сільської ради Чернівецької області Чепеги Тетяни Миколаївни про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Згідно доданої до позовної заяви ОСОБА_1 копії ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.02.2023 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільній справі № 718/2714/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр, Товариства з обмеженою відповідальністю Неполоковецький деревосклад, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни, державного реєстратора Мамаївської сільської ради Чернівецької області Чепеги Тетяни Миколаївни про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Підставами для закриття провадження у справі № 718/2714/22 в указаній ухвалі зазначено, що спір виник з приводу господарських відносин двох суб`єктів господарювання ТОВ Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр та ТОВ Неполоковецький деревосклад, а саме передачі земельних ділянок у статутний фонд юридичної особи (ТОВ Неполоковецький деревосклад), а тому у відповідності до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України справа має розглядатися господарським судом. Позовні вимоги в частині скасування рішень про державну реєстрацію права власності не змінює суті спору, а є вимогою похідною від основної.

Такі висновки місцевого загального суду є помилковими, однак господарський суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України з таких міркувань.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші спори.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі по тексту Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.09.2020 у справі № 804/8836/17 дійшла до висновку про те, що непослідовність національного суду створила позивачу перешкоди у реалізації права на судовий захист у зв`язку з постановленням Господарським судом м. Києва ухвали про закриття провадження у справі, обґрунтованої тим, що цей спір не належить розглядати в порядку господарського судочинства, що поставило під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (у рішенні від 9 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України (Bulanov and Kupchik v. Ukraine, заяви № 7714/06 та № 23654/08; у рішенні від 01 грудня 2011 року у справі Андрієвська проти України (Andriyevska v. Ukraine, заява № 34036/06; у рішенні від 17 січня 2013 року у справі Мосендз проти України (Mosendz v. Ukraine, заява № 52013/08; у рішенні від 21 грудня 2017 року у справі Шестопалова проти України (Shestopalova v. Ukraine, заява № 55339/07).

Враховуючи наведене, а також те, що закриття ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.02.2023 (яка набрала законної сили) провадження у цивільній справі № 718/2714/22 має наслідком неможливість повторного звернення позивачки з таким же позовом до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства (ч. 2 ст. 256 ЦПК України), господарський суд доходить до висновку, що відмова у відкритті провадження у справі за позовною заявою Бодні І.В. на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України (справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства) створить позивачці перешкоди у реалізації права на судовий захист, що не допускається Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд визнає позовну заяву такою, що має розглядатися господарським судом, та оцінює її на предмет дотримання вимог статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд приходить висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

У прохальний частині позову, позивач просить винести ухвалу про витребування від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни, яка здійснює свою діяльність за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, буд. 2, актів приймання-передачі № 5168 та № 5169 від 15.10.2020.

Порядок витребування доказів регламентований ст. 81 ГПК України.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 81 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Проте, позивачем не дотримано вимоги ч. 2 ст. 81 ГПК України при зверненні з проханням про витребування доказів.

У п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В підтвердження сплати судового збору в сумі 9084 грн позивачем до позовної заяви надано платіжну інструкцію № 0.0..1. від 10.02.2025 року, проте згідно з інформації наданої відділом документального та інформаційного забезпечення суду, вищезазначена платіжна інструкція була подані у справі 926/498/25. При цьому, ухвалою суду від 15.05.2025 року у справі 926/498/25 позовну заяву - залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України (у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у судове засідання).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)).

Отже, сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи № 926/498/25 судом не повертається, а відтак надана позивачем повторно платіжна інструкція № 0.0..1. від 10.02.2025 року не є належним документом, що підтверджує сплату судового збору у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Згідно із пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 4 вимоги не майнового характеру, а саме:

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 5168 від 15.10.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр" (87543, Донецька обл., м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. Таганрозька, буд. 60; ідентифікаційний код юридичної особи: 32163943) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неполоковецький деревосклад" (59330, Чернівецька обл., Кіцманський р-н, смт. Неполоківці, вул. Головна, буд. 3И; код:42781252);

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 5169 від 15.10.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маріупольський інвестиційно-дослідницький інформаційний центр" (87543, Донецька обл., м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. Таганрозька, буд. 60; ідентифікаційний код юридичної особи: 32163943) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неполоковецький деревосклад" (59330, Чернівецька обл., Кіцманський р-н, смт. Неполоківці, вул. Головна, буд. 3И; ідентифікаційний код юридичної особи: 42781252);

- скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58283832, від 21.05.2021 року о 19:20:03 год.;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної Ірини Євгеніївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58283942, від 21.05.2021 року о 19:33:15 год.

Приписами ч. 2 ст. 174 ГПК України визначено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

А відтак відповідачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 12112 грн.

Суд роз`яснює позивачу реквізити для сплати судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Чернівецької області:

Отримувач коштів: Чернів. ГУК/Чернівецька ТГ/22030101,

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37836095,

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.),

Рахунок отримувача: UA3024405,

Код класифікації доходів бюджету: 22030101,

Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);

Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Чернівецької області (назва суду, де розглядається справа).

Онлайн судовий збір можна сплатити за посиланням https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/gromadyanam/tax/.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом 5-ти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та встановлює спосіб і строк усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо ж позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Для усунення зазначених недоліків позивачу належить подати до Господарського суду Чернівецької області:

- докази сплати судового збору в розмірі 12112 грн;

-клопотання про витребування доказів із повним дотриманням вимог передбачених ч. 2 ст. 81 ГПК України;

- докази надіслання відповідачам документів, що подаватимуться позивачем до суду на виконання даної ухвали.

3. Встановити строк для виправлення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027

Суддя М.В. Швець