РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/464/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Прилуцької окружної прокуратури

вул. В`ячеслава Чорновола, 50-а, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, код ,

в інтересах держави

до відповідача-1: Сухополов`янської сільської ради

вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район, Чернігівська область, 17542, код 04415867,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН,

вул. Ярмаркова, б.80, кв.2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, код 40465631,

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 54213,20 грн

за участю представників сторін:

від прокуратури: не прибув

від відповідача-1: не прибув

від відповідача-2: не прибув

В С Т А Н О В И В:

08.05.2025 до Господарського суду Чернігівської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Сухополов`янської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об`єкта, укладеної між Сухополов`янською сільською радою (код 04415867) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (код 40465631) до Договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019, укладеного між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Товариством із обмеженою відповідальністю ГІРС КОН, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03.02.2020 (номер запису про інше речове право 35360775); стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН КОРС на користь Сухополов`янської сільської ради 54213,20 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що додатковою угодою №1 від 20.06.2023 до договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019 внесено зміни до основного правочину в частині істотних умов (визначення розміру орендної плати), що є порушенням вимог ч.3 ст.23 Закону України Про оренду землі та має наслідком ненадходження до місцевого бюджету орендних платежів з розрахунку ставки орендної плати в розмірі 9,31% за період з 20.06.2023 по 30.03.2025; кошти недоплаченої орендної плати підлягають стягненню відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справу № 927/464/25 передано на розгляд судді Кузьменко Т.О.

Ухвалою суду від 12.05.2025 задоволено заяву судді Кузьменко Т.О. про самовідвід від розгляду справи № 927/464/25; відведено суддю Кузьменко Т.О. від розгляду справи №927/464/25; справу №927/464/25 передано для повторного автоматизованого розподілу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/28/25 від 12.05.2025 відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду 12.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/464/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справу № 927/464/25 передано на розгляд судді Демидової М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2025 відкрите загальне позовне провадження у справі №927/464/25, підготовче засідання призначено на 10.06.2025, 12:30; встановлено учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог (ухвала суду доставлена учасникам справи до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 14.05.2025, 17:39, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).

30.05.2025 від відповідача-2 через систему «Електронний суд» у встановлений строк надійшов відзив на позов, у якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що спір між тими самими сторонами та про той самий предмет спору і з тих же підстав уже розглядався Господарським судом Чернігівської області, про що постановлено рішення суду від 17.02.2025 у справі №927/993/24, тобто зазначена обставина є підставою для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. Також відповідач-2 зазначає, що стан об?єкту оренди (значне зменшення рівня води) погіршився не з вини орендаря, а тому у відповідача-1 були всі правові підстави укласти додаткову угоду на зменшення орендної плати.

03.06.2025 від Прилуцької окружної прокуратури через систему «Електронний суд» у встановлений строк надійшла відповідь на відзив, у якій прокурор зазначає, що у справі №927/464/25 та №927/993/24 є тотожними сторонами, однак правові підстави та предмет позовних вимог не є тотожними. Виходячи з умов договору оренди водного об?єкту та вимог законодавства, значне зниження рівня води на орендованому водному об?єкті слід розглядати як неналежне здійснення господарської діяльності відповідача-2 на орендованому об?єкті, який він повинен утримувати в належному стані. Прокурор підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

У підготовче засідання 10.06.2025 прибув прокурор. Відповідачі не прибули, про час та місце підготовчого засіданні повідомлені належним чином.

Відзив відповідача-2 та відповідь на відзив прокуратури залучено до матеріалів справи та прийняті судом до розгляду.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

У підготовчому засіданні 10.06.2025 суд протокольно закрив підготовче провадження у справі № 927/464/25 та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.07.2025, 12:40, про що відповідачі повідомлені ухвалою суду від 10.06.2025 (ухвала суду доставлена прокуратурі та відповідачам до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 18.06.2025, 02:30, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).

08.07.2025 до початку судового засідання від Чернігівської обласної прокуратури надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника обласної прокуратури.

У судове засідання 08.07.2025 прокурор та відповідачі не прибули, про час та місце підготовчого засіданні повідомлені належним чином.

Клопотання прокуратури про розгляд справи без участі представника обласної прокуратури задоволено судом, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони.

У судовому засіданні 08.07.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень учасникам судового процесу створені усі належні умови для надання доказів.

У зв?язку з тим, що учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні без участі представників сторін.

Оскільки відповідач-1 у відповідності до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, тому рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

28.11.2019 за результатами проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельної ділянки водного фонду державної власності, між Чернігівською обласною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (орендар) укладено Договір оренди водного об`єкта (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб водосховище Ряшківське, який розташовується на території Ряшківської сільської ради Прилуцького району та Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту) на водотоці без назви в басейні р. Смош/р. Сула/р. Дніпро.

Згідно з п. 2 Договору об`єктом оренди за договором є:

-вода (водний простір) водного об`єкта 1620,70 тис. м3; 48,00 га.

-земельна ділянка під водним об`єктом загальною площею 48,0000 га, в тому числі площею 31,0025 га, кадастровий номер :04:000:1017, в адміністративних межах Ряшківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та площею 16,9975 га, кадастровий номер :02:001:0391, в адміністративних межах Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області (далі земельна ділянка).

Пунктом 5 Договору сторони обумовили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 48,0000 га становить 634022,92 грн, у тому числі:

-площею 31,0025 га (кадастровий номер :04:000:1017) в адміністративних межах Ряшківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, грошова оцінка становить 409506,16 грн;

-площею 16,9975 га (кадастровий номер :02:001:0391) в адміністративних межах Ічнянської міської ради Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області грошова оцінка становить 224516,76 грн.

Виходячи з умов п. 8 Договору Договір укладено на 49 років.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем:

-за воду (водний простір) у розмірі 20242,48 грн на рік, код платежу 22130000 в УДКСУ;

-за земельну ділянку площею 31,0025 га (кадастровий номер :04:000:1017) в адміністративних межах Ряшківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області у розмірі 9,31% від нормативно грошової оцінки землі у сумі 38144,09 грн на рік, код класифікації доходів бюджету 18010600 та зараховується на рахунок місцевого бюджету;

-за земельну ділянку площею 16,9975 га (кадастровий номер :01:001:0391) в адміністративних межах Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області у розмірі 9,31% від нормативно грошової оцінки землі у сумі 20912,94 грн на рік, код бюджетної класифікації доходів бюджету 18010600 та зараховується на рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 12 Договору сторони обумовили, що розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі, зокрема, погіршення стану об`єкта оренди, що сталося не з вини орендаря, що підтверджено документами.

Між орендодавцем та орендарем складено та підписано Акт приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019, відповідно до якого орендодавець передав водний об`єкт площею 48,00 га та земельну ділянку під водним об`єктом загальною площею 48,0000 га, в тому числі площею 31,0025 га, кадастровий номер :04:000:1017, в адміністративних межах Ряшківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та площею 16,9975 га, кадастровий номер :02:001:0391, в адміністративних межах Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області, а орендар прийняв вищевказаний водний об`єкт та земельну ділянку під ним в оренду для рибогосподарських потреб.

03.02.2020 проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право: 35360775, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241.

На підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 № 1423-ІХ, а також рішення Сухополов`янської сільської ради від 04.02.2022, Сухополов`янска сільська рада Прилуцького району згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 05.09.2022 зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1017.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН звернулось до Сухополов`янської сільської ради з клопотанням (вх. № 2053/04 від 02.06.2023) яким просило розглянути можливість встановлення орендної плати за земельну ділянку водного фонду на рівні 6% від визначеної вартості землі (а.с. 25).

У клопотанні в обґрунтування зниження орендної ставки товариство послалося на значне підвищення розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки та значне зниження рівня води на орендованому водному об`єкті, а тому просило розглянути питання щодо зменшення орендної плати за земельну ділянку водного фонду на рівні 6%, плату за водний обкат залишити без змін. На підтвердження вищевказаних обставин товариством до клопотання надано копію листа Деснянського басейнового управління № 376/2-07/ДС/25-23 від 27.04.2023 Щодо надання інформації.

Зі змісту листа Деснянського басейнового управління від 27.04.2023 вбачається, що Сектором Держводагенства у Чернігівській області фактично встановлювався режим роботи орендованого водосховища Ряшківське на території Сухоплов`янської сільської ради та зазначено, що станом на квітень 2023 року режим роботи водного об`єкту не дотримується, зарегулювання води у водному об`єкті не проведено. Фактичне наповнення водою становить близько 60%, відмітка рівня води 125,6 м БС. З метою дотримання водного режиму товариству рекомендовано звернутись до Сухополов`янської сільської ради з метою встановлення користувача гідротехнічної споруди, яка згідно паспорту водного об`єкту, затвердженого Державним агентством водних ресурсів 18.06.2019, розташована на орендованому водосховищі, а саме шахтний водоскид, сполучений з донним водовипуском.

07.06.2023 на тридцять третій (позачерговій) сесії восьмого скликання Сухополов`янської сільської ради прийнято рішення про внесення змін до договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019, укладеного між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Tовариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН, яким передано в оренду водний простір та земельну ділянку під водним об`єктом площею 31,0025 га, кадастровий номер :04:000:1017, для рибогосподарських потреб на території Ряшківського старостинського округу № 17 Сухополовянської сільської ради.

Вказаним рішенням вирішено внести зміни в частині заміни сторони орендодавця з Чернігівської обласної державної адміністрації на Сухополов`янську сільську раду, встановлення орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сільському голові в особі Росовського Д.М. доручено укласти додаткову угоду шляхом викладення договору у новій редакції відповідно до Типового договору оренди землі у комплексі з розташованим на ній водним об`єктом (а.с.24).

На виконання рішення сільської ради від 07.06.2023 між Сухополов`янською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (орендар) 20.06.2023 укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019, укладеного між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН, якою договір оренди водного об`єкту від 28.11.2019, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03.02.2020, номер запису 35360775, викладено в новій редакції щодо земельної ділянки водного фонду, яка розташована на території громади відповідача-1.

Договором у новій редакції орендодавцем земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:1017 площею 31,0025 визначено Сухополов`янську сільську раду.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору у новій редакції становить 518025,29 грн (п. 4 Договору в новій редакції).

Розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1017 встановлено у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 31081,52 грн на дату укладення договору. Орендна плата сплачується з урахуванням коефіцієнтів індексації землі (п. 8 Договору в новій редакції).

Орендна плата вноситься за земельну ділянку відповідно до Податкового кодексу України (п. 10 Договору в новій редакції).

Пунктом 11 Договору в новій редакції передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, зміни середньозваженої орендної плати за водні об`єкти по Україні; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності; погіршення стану об`єкта оренди, що сталося не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.

Строк дії договору становить 49 років (п. 7 Договору в новій редакції).

Згідно з відповіддю Сухополов`янської сільської ради від 16.07.2024 на запит прокуратури на земельній ділянці за кадастровим номером :04:000:1017, розташованій на території Ряшківської старостинської сільської ради, дійсно знаходяться гідротехнічні споруди, які не перебувають у власності територіальної громади: земельна гребля та шахтний водоскид, сполучений із донним водовипуском. Також сільська рада повідомила, що Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН не зверталось до сільської ради з приводу оформлення права користування на гідроспоруди (а.с.48).

Відповідно до Договору однією з умов використання об`єкта водного фонду є дотримання зобов`язань щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкту (п. 16 Договору).

Пунктом 31 Договору оренди водного об`єкту у новій редакції, передбачено обов`язок орендаря здійснювати заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатацію водного об`єкту відповідно до Правил технічної експлуатації встановлених режимів роботи та у разі необхідності оформити право користування гідротехнічними спорудами та право спеціального користування.

Відповідно до п. 10 Договору у новій редакції від 20.06.2023 орендна плата вноситься за земельну ділянку комунальної власності відповідно до Податкового кодексу України.

Сторони у Договорі в новій редакції погодили, що дана додаткова угода набирає законної сили з моменту її підписання та державної реєстрації.

Надавши правову оцінку спірним правовідносинам, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі з наведених нижче підстав.

Щодо підстав представництва інтересів держави Прилуцькою окружною прокуратурою у даній справі суд зазначає таке.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, зазначено про важливість забезпечення, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття інтерес держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності в статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту.

Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо в сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

У справі № 927/464/25, що розглядається, Прилуцька окружна прокуратура звернулася до суду з позовом в інтересах держави самостійно.

На підтвердження підстав самостійного представництва інтересів держави прокурор у позовній заяві зазначив, що зміна орендної ставки, яка визначена за результатами проведення земельних торгів порушує інтереси держави, які полягають у втраті територіальною громадою можливості отримати максимальний розмір орендної плати за використання земельної ділянки, як відбувається у разі продажу права оренди на конкурентних засадах. Отримані кошти можливо було б спрямувати на фінансування місцевих програм соціально-економічного та культурного розвитку, розвитку комунальних підприємств, установ та організацій, вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв`язку, розвитку освіти та медичного обслуговування, вирішення інших питань, що стосуються територіальної громади та фінансуються з бюджету. Наповненість бюджету, у тому числі місцевого, як складової частини державних фінансових ресурсів є запорукою стабільної економіки держави.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ймовірні порушення інтересів держави у даному випадку полягають у недодержанні встановленого чинним законодавством порядку визначення розміру орендної ставки за використання земельної ділянки та водного об`єкту, що призвело до зміни умов договору укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН щодо земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктам, з порушенням вимог земельного законодавства та позбавило державу, в особі територіальної громади, можливості отримання максимального прибутку від використання земельної ділянки водного об`єкту.

Необхідність захисту цих інтересів прокурором зумовлена як загальною потребою у забезпеченні дотримання закріпленого в Конституції України принципу законності набуття та реалізації права на землю, сталого економічного розвитку територіальної громади, так і тією обставиною, що відповідне порушення допущене органом, що уповноважений на захист прав територіальної громади Сухополов`янською сільською радою.

Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах.

Крім того, прокурор зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 вказано, що у спорах з позовними вимогами до органу місцевого самоврядування та орендаря прокурор, оскаржуючи рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування та правочин щодо розпорядження майном, вправі звернутися до суду або як самостійний позивач в інтересах держави, визначивши такий орган відповідачем (коли оскаржується його рішення), або в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор.

У постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.

При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.

Узагальнюючи наведені у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 висновки щодо застосування норм права, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що:

1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо:

- орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси;

- орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;

2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо:

- відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

У даній позовній заяві заявлено вимоги про визнання недійсною додаткової угоди № 1 до договору оренди водного об`єкта від 20.06.2023, яка укладена на підставі рішення Сухополов`янської сільської ради від 07.06.2023, прийнятого на підставі звернення орендаря Tовариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН, яким зменшено орендну ставку, визначену за результатами земельних торгів, так і про стягнення недоотриманої орендної плати до місцевого бюджету, з огляду на що, подання позову в інтересах держави в особі Сухополов`янської сільської ради є неможливим.

За таких обставин Прилуцька окружна прокуратура звертається з позовом як самостійний позивач до Сухополов`янської сільської ради і Tовариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди та стягнення коштів.

Надавши оцінку наявним у справі доказам та перевіривши обґрунтованість наведених Прилуцькою окружною прокуратурою доводів щодо порушення інтересів держави, необхідності їх захисту та обґрунтованості підстав для звернення з відповідним позовом для захисту інтересів держави, суд дійшов висновку про те, що прокуратурою підтверджено наявність у неї законних підстав для представництва інтересів держави, визначених ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Наявність у Прилуцької окружної прокуратури підстав захисту інтересів держави в межах даної справи сторонами під сумнів не ставиться.

Щодо суті позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами статей 13, 19 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 5 статті 16 та частини 5 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Отже, воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та безпосереднім інтересам територіальної громади.

За приписами статті 144 Конституції України, статей 12, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції місцевих рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

З урахуванням викладеного у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, повноваження щодо вирішення питання про надання у користування земельних ділянок належать до компетенції Сухополов`янської сільської ради.

За змістом статті 18 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно з положеннями статті 19 вказаного Кодексу (у відповідній редакції) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

До складу земель водного фонду статтею 58 Земельного кодексу, яка кореспондується зі статтею 4 Водного кодексу України, віднесено землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Статтею 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово виснував, що майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору, тому, окрім спеціальних актів земельного законодавства - Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі, регулюються загальними нормами цивільного законодавства щодо договору та щодо договору найму.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України Про оренду землі. Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За умовами статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст. 21 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ст. 23 Закону України Про оренду землі орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, передані в оренду на земельних торгах, не може бути зменшена за згодою сторін протягом строку дії договору оренди, а також у разі його поновлення (крім випадків консервації таких земельних ділянок, а також визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Як вбачається з матеріалів справи, Договір оренди водного об?єкта від 28.11.2019 укладений між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН за результатами проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельної ділянки водного фонду державної власності.

Пунктом 9 Договору оренди водного об?єкта від 28.11.2019 сторони встановили розмір орендної плати на рівні 9,31% від нормативної грошової оцінки землі.

Крім того, пунктом 12 Договору оренди водного об?єкта від 28.11.2019 сторони обумовили, що розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі, зокрема, погіршення стану об`єкта оренди, що сталися не з вини орендаря, що підтверджується документами.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН звернулося до Сухополов`янської сільської ради з клопотанням № 2053/04 від 02.06.2023 розглянути можливість встановлення орендної плати за земельну ділянку водного фонду на рівні 6% від визначеної вартості землі у зв`язку зі значним зниженням рівня води на об`єкті водного фонду. На підтвердження вищевказаної обставини товариством до клопотання надано копію листа Деснянського басейнового управління № 376/2-07/ДС/25-23 від 27.04.2023.

За змістом статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 цього Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів погіршення стану об`єкта оренди, оскільки фактичний стан об`єкта не свідчить про його погіршення без вихідних даних щодо його первісного стану на час укладення договору.

З огляду на встановлені матеріалами справи обставини, рішення Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 07.06.2023 прийнято з порушенням норм ст. 23 Закону України Про оренду землі.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 1 до Договору оренди водного об`єкта від 20.06.2023, укладеної між Сухополов`янською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Водночас недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 Цивільного кодексу України).

При цьому у застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України необхідно враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №910/22319/16).

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша). За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 Цивільного кодексу України).

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що господарський договір не може існувати без істотних умов, позаяк недосягнення згоди з усіх його істотних умов, у тому числі відсутність у договорі умови, визначеної законом як істотної, свідчить про його неукладеність.

Близький за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 926/324/20.

Як встановлено судом, відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об`єкта сторони дійшли згоди викласти Договір оренди водного об`єкта від 28.11.2019 в новій редакції.

Зі змісту Договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019 вбачається, що зазначений Договір оренди водного об?єкта укладено щодо земельних ділянок, які знаходяться у межах різних територіальних громад Ічнянської територіальної громади та Сухополов?янської територіальної громади (до складу якої входить Ряшківський старостинський округ).

Разом з тим оспорюваною додатковою угодою № 1 від 20.06.2023 внесено зміни до Договору оренди від 28.11.2019 в цілому, а не у частині земельної ділянки, яка наразі перебуває у власності Сухополов?янської сільської ради, тобто первинний правочин змінено без урахування факту використання Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІРС КОН» за Договором оренди від 28.11.2019 земельної ділянки, яка знаходиться у межах іншого органу місцевого самоврядування.

Відповідно до умов Договору оренди в новій редакції, зокрема, пунктом 8 сторони обумовили, що розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1017 встановлено у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 31081,52 грн на дату укладення договору. Орендна плата сплачується з урахуванням коефіцієнтів індексації землі.

Статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, поки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення.

З огляду на викладене сторонами була погоджена передбачена Законом України "Про оренду землі" істотна умова договору оренди землі, зокрема, розмір орендної плати, обов`язковість якої випливає зі змісту самого договору та актів цивільного законодавства, яке регулює правовідносини з оренди землі.

Таким чином, оскільки пункт договору оренди, який оспорює прокурор, є істотною умовою цього договору (стосуються орендної плати та її розміру), то такий договір не може бути визнаний недійсним в цій частині, а може бути визнаний недійсним лише в цілому, оскільки в силу статті 638 Цивільного кодексу України, враховуючи положення статті 15 Закону України Про оренду землі, відсутність однієї з істотних умов в договорі свідчить про його неукладеність.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що додатковою угодою №1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об?єкта від 28.11.2019 внесено зміни до основного правочину, зокрема, в частині істотних умов (визначення розміру орендної плати), додаткова угода №1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об?єкта від 28.11.2019 підлягає визнанню недійсною в цілому.

За таких обставин вимога Прилуцької окружної прокуратури про визнання недійсною додаткової угоди № 1 до Договору оренди водного об`єкта від 20.06.2023 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення недоотриманої суми коштів орендної плати суд зазначає таке.

Прокурором заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН КОРС на користь Сухополов`янської сільської ради 54213,20 грн недоотриманих коштів у вигляді орендної плати, які Товариство з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН мало сплатити у разі дотримання вимог законодавства щодо розміру орендної ставки 9,31% за період з 20.06.2023 по 30.03.2025, на підставі наведеного розрахунку (а.с.66-67).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За умовами п. 288.4. ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст. 285-287 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області від 14.04.2025, 24.04.2024, а також податкових декларацій з плати за землю, Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН за період 2023-2025 роки задекларовані наступні податкові зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1017, площею 31,0025 га, розташовану на території Сухополов`янської ТГ: за 2023 рік (січень- грудень) 40728,50 грн; за 2024 рік (січень-грудень) 32666,69 грн; за 2025 рік (січень-лютий) 3048,89*2=6097,78 грн (а.с. 61-65).

Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України (лист Головного управління ДПС у Чернігівській області від 14.04.2025) за період з 30.07.2023 по 27.03.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН до бюджету Сухополов`янської територіальної громади сплачено наступні суми орендної плати з юридичних осіб: 04.09.2024 10021,38 грн; 08.10.2024 5446,00 грн; 14.10.2024 100 грн; 01.11.2024 2800 грн; 29.11.2024 2800 грн; 26.12.2024 2800 грн; 30.01.2025 2800 грн; 28.02.2025 2723,00 грн; 27.03.2025 1543,05 грн; 27.03.2025 3050,00 грн. Всього на суму 34 083,49 грн (а.с.57-58).

Виходячи із даних податкової декларації з плати за землю Товариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН за період червень-грудень 2023 року, Товариству необхідно було сплатити до бюджету коштів у сумі 4021,03*7 = 28 147,21 грн.

За період з січня 2024 року по грудень 2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН необхідно було сплатити до бюджету коштів у сумі 4223,98*12 = 50 687,76 грн.

За період з січня 2025 року по березень 2025 року (з урахуванням вимог щодо строків сплати орендних платежів відповідно до п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України) Товариству з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН необхідно було сплатити до бюджету коштів у сумі 4730,86 * 2 (за січень із терміном сплати до 30.02.2025 та за лютий із терміном сплати до 30.03.2025) = 9 461,72 грн.

Таким чином, сума недоотриманої орендної плати, яку Товариство з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН зобов`язане сплатити до бюджету з розрахунку ставки орендної плати за земельну ділянку водного фонду у розмірі 9,31% від нормативної грошової оцінки, становить: ((28147,21 грн + 50687,76 грн + 9461,72 грн.) 34 083,49 грн.) = 54 213,20 грн.

Заперечень щодо розрахунку нарахованих коштів як орендної плати за користування земельною ділянкою водного фонду, а також контррозрахунку зазначеної суми відповідач-2 суду не надав.

Приймаючи до уваги те, що додаткова угода №1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об?єкта від 28.11.2019 підлягає визнанню недійсною в цілому, суд доходить висновку про те, що відповідачу-2 правомірно нараховано 54213,20 грн недоотриманих коштів у вигляді орендної плати, які він мав би сплатити у разі дотримання вимог законодавства щодо розміру орендної ставки 9,31% за період користування землею з 20.06.2023 по 30.03.2025, і зазначений розмір коштів недоплаченої орендної плати підлягає стягненню відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідач-2 не спростував належними засобами доказування обставин, на які посилається прокурор в обґрунтування своїх позовних вимог, тому вимога прокурора про стягнення з відповідача-2 недоотриманих коштів у вигляді орендної плати, які він мав би сплатити у разі дотримання вимог законодавства щодо розміру орендної ставки 9,31% за період з 20.06.2023 по 30.03.2025 у розмірі 54213,20 грн підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача-2, викладені у відзиві на позов, щодо залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, є безпідставними, оскільки предметом позовних вимог у справі №927/993/24 є визнання недійсною в частині додаткової угоди № 1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019 та стягнення 34118,68 грн за період з 20.06.2023 по 30.08.2024, в той час коли предметом позовних вимог у справі №927/464/25 є визнання недійсною в цілому додаткової угоди № 1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019 та стягнення 54213,20 грн за період з 20.06.2023 по 30.03.2025, тобто предмет позовних вимог у справах №927/464/25 та №927/993/24, а також правові підстави, якими обґрунтовано зазначені позовні вимоги, не є тотожними.

Посилання відповідача-2 на те, що стан об?єкту оренди (значне зменшення рівня води) погіршився не з вини орендаря, а тому у відповідача-1 були всі правові підстави укласти додаткову угоду на зменшення орендної плати, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач-2 у відповідності до приписів ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення стану об`єкта оренди, при цьому фактичний стан об`єкта не свідчить про його погіршення без вихідних даних щодо його первісного стану на час укладення договору.

За наведених обставин суд доходить висновку про те, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

При ухваленні рішення в справі суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, а також враховуючи предмет заявлених позовних вимог, сплачений прокуратурою судовий збір у розмірі 4844,80 грн відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів та підлягає стягненню з відповідача-1 у розмірі 1211,20 грн, з відповідача-2 у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 20.06.2023 до Договору оренди водного об`єкта, укладену між Сухополов`янською сільською радою (код 04415867) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (код 40465631) до Договору оренди водного об`єкта від 28.11.2019, укладеного між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Товариством із обмеженою відповідальністю ГІРС КОН, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03.02.2020 (номер запису про інше речове право 35360775).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (вул. Ярмаркова, б.80, кв.2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, код 40465631) на користь Сухополов`янської сільської ради (вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район, Чернігівська область, 17542, код 04415867) 54213,20 грн недоотриманих коштів у вигляді орендної плати.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГІРС КОН (вул. Ярмаркова, б.80, кв.2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, код 40465631) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код 02910114) 3633,60 грн судового збору.

5. Стягнути з Сухополов`янської сільської ради (вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район, Чернігівська область, 17542, код 04415867) 1211,20 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 08.07.2025 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2025.

Суддя М.О. Демидова