РІШЕННЯ

25 червня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/223/25
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., секретар судового засідання Ткачова А. Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд",

, бульвар Лесі Українки, 30-Б, кв. 14, м. Київ, 01133,

до відповідача-1: Сухополов"янська сільська рада,

, вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район,

Чернігівська область, 17542,

до відповідача-2: Комунальне підприємство "Сільськогосподарське підприємство

"Сухополов`янське" Сухополов`янської сільської ради,

, вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район,

Чернігівська область, 17542,

про визнання недійсним в частині рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди землі, витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки

Представники сторін:

позивача: Пономаренко В.І.

відповідача-1: не прибув,

відповідача2: не прибув.

07.03.2025 через систему Електронний суд, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд", у якій просить суд:

- визнати недійсним рішення Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в частині надання в оренду КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619;

- визнати недійсними з моменту укладення договори оренди земельних ділянок, укладені між Сухополов`янською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області та КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" від 25.08.2023 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619;

- витребувати з незаконного володіння КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" на користь ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619;

- скасувати державну реєстрацію права оренди КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619;

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" обґрунтований тим, що незважаючи на наявність постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024, ухваленої за наслідками апеляційного перегляду рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.04.24 у справі №927/1546/23, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Крок-Укрзалізбуд на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 у справі № 927/1546/23 задоволено частково, рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 у справі № 927/1546/23 скасовано з прийняттям нового рішення, яким позов задоволено частково, визнано укладеними додаткові угоди до договорів оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки № 49, № 107, № 143, № 162, № 163, № 164, № 260, № 261 від 05.08.2016 в редакціях, викладених в резолютивній частині постанови, Сухополов`янська сільська рада продовжує ігнорувати визнані судом права Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" та не вживає заходів для припинення незаконної оренди спірних земельних ділянок відповідачем-2.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 справу №927/223/25 передано на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 12.03.2025, серед іншого, постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 07.04.2025, 11:30.

Ухвалою від 17.03.2025 задоволено клопотання ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» про виправлення описки в частині зазначення коду ЄДРПОУ ТОВ «Крок-Укрзалізбуд», вірно зазначивши код 25391763.

28.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Сухополов`янська сільська рада проти позову ззаперечує. У відзиві відповідач-1 зазначає про те, що ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до

Сухополов`янської сільської ради про визнання укладеними додаткових угод між ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» та Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області, про поновлення договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок в редакції, викладеній позивачем. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 року в справі №927/1546/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-УкрЗалізБуд» до Сухополов`янської сільської ради відмовлено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року у справі №927/1546/23 апеляційну скаргу ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 скасовано, визнано укладеними додаткові угоди між ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» та Сухополов`янською сільською радою до договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0046; :05:000:0497; :05:000:0858; :05:000:0850; :05:000:0859; :05:000:0851; :05:000:0864; :06:000:0101; :06:000:0146; :05:000:0865, :06:000:0147; :05:000:0866, :06:000:0148; :05:000:0857; :06:000:0142; :05:000:0091; :05:000:0619. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2024 року касаційне провадження за касаційною скаргою Сухополов`янської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі № 927/1546/23 закрито. На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року про визнання укладеними між позивачем та відповідачем додаткових угод від 13.06.2023 року, Сухополов`янська сільська рада уклала з ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» додаткові угоди до договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок № 49, 107, 143, 162, 163, 164, 260, 261, від 13.06.2023 року в редакції, викладеній ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд». Як зазначає відповідач-1 у відзиві, ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» з жовтня 2024 року здійснює господарську діяльність на спірних земельних ділянках, проте не сплачує орендну плату, та подає податкові декларації з плати за землю не вказавши кадастрові номери спірних земельних ділянок, на які укладені додаткові угоди. Сухополов`янська сільська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з заявою про роз`яснення рішення від 31.01.2025 року за № 04-14/402 про визнання укладеними між позивачем та відповідачем додаткових угод від 13.06.2023 року, в частині поновлення договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок № 49, 107, 143, 162, 163, 164, 260, 261 та їх державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач-1 стверджує, що між Сухополов`янською сільською радою та ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» не було досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, а що додаткові угоди, в редакції, викладеній позивачем, не відповідають вимогам Постанови КМУ від 3 березня 2004 р. № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі». Додаткові угоди про поновлення договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок на такий саме строк 7 років та на тих же умовах, що були визначені договорами оренди від 05.08.2016 року підписані виходячи з постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року. Водночас згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в разі оренди земель державної або комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування. Відповідач-1 вважає посилання орендаря в цій справі на умови попереднього договору оренди безпідставними, оскільки, по-перше, в чинній редакції статті 33 Закону України №161-XIV відсутня частина 6, яка б визначала поновлення договору на тих самих умовах, в чинній редакції цієї статті йдеться не про поновлення попереднього договору, а про укладення нового договору оренди. Строк дії оренди за договорами сплинув 05.08.2023, рішенням 36 (позачергової) сесії 8 скликання «Про надання в оренду земельних ділянок КП «СП «Сухополов`янське» від 16.08.2023 року, спірні земельні ділянки були передані в оренду КП «СП «Сухополов`янське» Сухополов`янської сільської ради строком на 7 (сім) років з виплатою орендної плати у розмірі 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.08.2023 року. Відповідач-1 зазначає про те, що ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд» не є власником земельних ділянок (невитребуваних земельних часток (паїв), тому Сухополов`янська сільська рада прийнятим рішенням 36 (позачергової) сесії 8 скликання не порушувала прав товариства.

28.03.2025 від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

Ухвалою від 31.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача-2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку захворюванням судді Фесюри М.В., судове засідання у справі №927/223/25 призначене на 07.04.2025, 11:30 не відбулося, про що учасник справи були повідомлені листом. Ухвалою від 08.04.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив справу до розгляду в судовому засіданні 01.05.2025, 11:15.

Ухвалою від 14.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

30.04.2025 від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання через неможливість явки представника.

30.04.2025 від позивача надійшло заперечення на клопотання (заяву) відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому у засіданні 01.05.2025 суд задовольнив клопотання відповідача-2 про відкладення судового засідання та постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 07.05.2025, 12:00.

06.05.2025 від відповідача-2 до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника, яке судом задоволено.

У підготовчому засіданні 07.05.2025 суд постановив із занесенням до протоколу судового засідання ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 26.05.2025, 10:00.

У судовому засіданні 26.05.2025 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 18.06.2025, 11:45 та про проведення наступного судового засідання за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з оголошення 18.06.2025 повітряної тривоги по Чернігівській області, судове засідання у справі 18.06.2025 об 11:45 не проводилося про що складено акт, розгляд справи перенесено на 25.06.21025, 11:00.

В судове засідання 25.06.2025 прибув представник позивача, представник відповідача-1 та представник відповідача-2 не прибув.

В судовому засіданні 25.06.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, господарський суд встановив:

Як встановлено судом під час розгляду справи № 927/1546/23, зокрема в постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року:

05.08.2016 року між Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області (орендодавець) та ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" (орендар) було укладено договори оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок відповідно:

№ 49 з кадастровими номерами: :05:000:0046; та :05:000:0497;

№ 107 з кадастровими номерами: :05:000:0858; та :05:000:0850;

№ 143 з кадастровими номерами: :05:000:0859; та :05:000:0851;

№162 з кадастровими номерами: :05:000:0864; :06:000:0101; та :06:000:0146;

№ 163 з кадастровим номерами: :05:000:0865; та :06:000:0147;

№ 164 з кадастровими номерами: :05:000:0866; та:06:000:0148;

№ 260 з кадастровими номерами: :05:000:0857; та :06:000:0142;

№ 261 з кадастровими номерами: :05:000:0091; та :05:000:0619.

Відповідно до п. 7 зазначених договорів оренди, вони були укладені строком на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору орендар мав переважне право поновлення його на новий строк. У такому випадку орендар повинен був не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договори оренди набрали чинності з моменту їх укладення, то строк дії таких договорів сплинув 05.08.2023.

Право оренди земельних ділянок за зазначеними договорами зареєстроване за ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» 16.08.2016.

У зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", вказані земельні ділянки перейшли у комунальну власність Сухополов`янської сільської ради, яка стала орендодавцем земельних ділянок.

13.06.2023 року ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" звернулося до Сухополов`янській сільській раді з клопотанням №13/06 з пропозицією про укладення додаткових угод про поновлення договорів оренди земельних ділянок, пропонувало викласти п.7 в новій редакції, а саме вважати, що Договори оренди укладені строком на 14 років до 05.08.2030 із зазначенням переважного права орендаря на поновлення його на новий строк, із обов`язком не пізніше ніж 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. До вказаного клопотання ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» було додано проекти відповідних додаткових угод від 13.06.2023.

04.08.2023 відбулося засідання постійної комісії з питань земельних відносин та природокористування Сухополов`янської сільської ради, за результатами якого вирішено винести на розгляд сесії питання про припинення права оренди ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" та відмову у продовженні договірних відносин.

16.08.2023 рішенням 36 (позачергової) сесії 8 скликання Сухополов`янської сільської ради «Про відмову у поновленні договорів оренди нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" позивачу відмовлено у поновленні договорів оренди. Разом з цим, на цій же сесії Сухополов`янською сільською радою прийнято рішення про надання в оренду вказаних земельних ділянок третій особі Комунальному підприємству «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське».

25.08.2023 між Сухополов`янською сільською радою та КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» укладено договори оренди спірних земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0046; :05:000:0497; :05:000:0858; :05:000:0850; :05:000:0859; :05:000:0851; :05:000:0864; :06:000:0101; :06:000:0146; :05:000:0865, :06:000:0147; :05:000:0866, :06:000:0148; :05:000:0857; :06:000:0142; :05:000:0091; :05:000:0619 - строком на 7 років.

25.08.2023 та 28.08.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» на спірні земельні ділянки.

08.11.2023 ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сухополов`янської сільської ради про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок до Господарського суду Чернігівської області.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 у задоволенні позову ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" відмовлено.

Однак, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №927/1546/23 рішення Господарського суду Чернігівської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" задоволено частково та визнано укладеними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами:

:05:000:0046; :05:000:0497; :05:000:0858; :05:000:0850; :05:000:0859; :05:000:0851; :05:000:0864; :06:000:0101; :06:000:0146; :05:000:0865, :06:000:0147; :05:000:0866, :06:000:0148; :05:000:0857; :06:000:0142; :05:000:0091; :05:000:0619 між ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" та Сухополов`янською сільською радою.

Ухвалюючи постанову від 23.07.2024 у справі № 927/1546/23, апеляційний суд встановив, що ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" дотримало всі визначені законодавством умови для визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди: ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" не пізніше ніж за тридцять днів до спливу строку Договорів оренди повідомив відповідача про намір продовжити їх дію та додало до вказаного листа- повідомлення проекти додаткових угод про поновлення договору оренди землі, ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" продовжило користуватися спірними земельними ділянками, Сухополов`янська сільська рада упродовж місяця після закінчення строку Договорів оренди письмово не повідомило орендаря про заперечення у поновленні Договорів.

Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2024 у справі №927/1546/23 касаційне провадження за касаційною скаргою Сухополов`янської сільської ради закрито у зв`язку з відсутністю підстав для касаційного оскарження, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки висновок щодо застосування норми права, на який посилався скаржник, стосується правовідносин, які не є подібними.

Постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №927/1546/23 набрала законної сили.

24.10.2024 ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" звернулося до голови Сухополов`янської сільської ради з претензією №2410-01/24, з вимогою розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені з КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополовянське»; винести питання про розірвання вказаних договорів оренди на найближчу сесію Сухополов`янської сільської ради; забезпечити безперешкодну можливість реєстрації права оренди ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Претензію направлено на адресу голови Сухополов`янської сільської ради 28.10.2024, та отримано 01.11.2024.

Однак, відповіді на претензію ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" від Сухополов`янської сільської ради не отримало.

За твердження позивача, незважаючи на наявність судового рішення, що набрало законної сили, Сухополов`янська сільська рада продовжує ігнорувати визнані судом права оренди земельних ділянок ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" та не вживає заходів щодо припинення оренди спірних земельних ділянок КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське». В свою чергу, КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» продовжує користуватися земельними ділянками, право оренди на які продовжено додатковими угодами за ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" постановою суду, що набрала законної сили.

Відповідач-1 у відзиві проти позовних вимог заперечив з викладених у ньому підстав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Такий принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №927/1546/23 визнано укладеними додаткові угоди між ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" та Сухополов`янською сільською радою до договорів оренди від 05.08.2016. Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2024 касаційне провадження за скаргою Сухополов`янської сільської ради закрито.

Отже, постанова апеляційного суду набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України, а обставини, встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року у справі № 927/1546/23 не потребують доказування.

Згідно зі статтею 188 Господарського кодексу України, визнаний у встановленому порядку господарський договір є підставою для виникнення господарсько-правових зобов`язань між сторонами. Визнання договору укладеним судом має такі ж правові наслідки, як і його безпосереднє укладення сторонами, тобто створює для сторін взаємні права та обов`язки з моменту набрання рішенням законної сили.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18 зазначено, що визнання договору укладеним судом є юридичним фактом, що породжує для сторін відповідні права та обов`язки, аналогічні тим, які б виникли при безпосередньому укладенні договору сторонами.

Отже, додаткові угоди від 13.06.2023 до договорів оренди, укладені між ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" та Сухополов`янською сільською радою є укладеними та створюють для сторін відповідні права та обов`язки.

Щодо визнання недійсним рішення Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в частині надання в оренду КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» земельних ділянок.

За приписами статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовує, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно пункту 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень міських рад в галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок в користування.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 Цивільного кодексу України).

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

За змістом частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, пункт 9.67; від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21, пункт 8.13; від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21, пункт 180).

Аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 05.02.2025 року у справі №922/826/21.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 16.08.2023 між нею та Відповідачем-2 було укладено договори оренди спірних земельних ділянок від 25.08.2023, тобто оспорюване рішення органу місцевого самоврядування реалізоване шляхом укладення відповідного договору.

З урахуванням викладеного вище та встановлених судом обставин, суд доходить висновку про те, що позовна вимога в частині визнання недійсним рішення Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 16.08.2023 в частині надання в оренду КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» земельних ділянок задоволенню не підлягає.

Щодо визнання недійсними з моменту укладення договорів оренди земельних ділянок, укладені між Сухополов`янською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області та КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" від 25.08.2023 щодо земельних ділянок.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено статтею 215 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частині 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав та із застосуванням наслідків, передбачених законом. Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, та настання відповідних наслідків.

Як встановлено судом, договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0046; :05:000:0497; :05:000:0858; :05:000:0850; :05:000:0859; :05:000:0851; :05:000:0864; :06:000:0101; :06:000:0146; :05:000:0865, :06:000:0147; :05:000:0866, :06:000:0148; :05:000:0857; :06:000:0142; :05:000:0091; :05:000:0619 укладені між Сухополов`янською сільською радою та КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополовянське» відбулося 25.08.2023. 28.08.2023, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополовянське» на спірні земельні ділянки.

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №927/1546/23 судом визнано укладеними додаткові угоди між ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" та Сухополов`янською сільською радою до договорів оренди від 05.08.2016 на згадані земельні ділянки. Додаткові угоди, укладені сторонами - ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" та Сухополов`янською сільською радою датовані 13.06.2023 року.

А отже, правовідносини з оренди земельних ділянок між сторонами - між ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" та Сухополов`янською сільською радою, існували на момент укладення договорів оренди земельних ділянок КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» та Сухополов`янською сільською радою.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 Цивільного кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону України «Про оренду землі»; укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).

Як встановлено судом, укладення наступного договору оренди того ж майна відбулося під час дії первинного договору оренди, поновленого додатковими угодами, що в свою чергу, порушує відповідне право первинного орендаря.

У разі укладення договору оренди земельної ділянки у період чинності попереднього такого договору з іншим орендарем новий договір оренди можна визнати недійсним.

Тож, за таких обставин, суд доходить висновку про те, що укладення нового договору оренди земельної ділянки під час дії договору оренди цієї земельної ділянки з іншим орендарем суперечить законодавству та порушує права та інтереси первинного орендаря щодо поновлення договору оренди.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсними договорів оренди, укладених з КП «Сільськогосподарське підприємство «Сухополов`янське» та Сухополов`янською сільською радою від 25.08.2023 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619.

А отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо витребування з незаконного володіння КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське" на користь ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" земельних ділянок.

У відповідності до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивач зазначає про те, що згідно зі статтею 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Право оренди земельної ділянки є речовим правом, що прямо передбачено пунктом 2 частини 1 статті 395 Цивільного кодексу України, яка відносить право користування (сервітут) до речових прав на чуже майно. Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Таким чином, орендар земельної ділянки має право на віндикаційний захист проти будь-якої особи, яка незаконно заволоділа або користується орендованою земельною ділянкою.

Витребування майна із чужого незаконного володіння відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України передбачає, що віндикаційний позов застосовується лише якщо сторони не перебувають у договірних відносинах; позивачем є неволодіючий власник (титульний володілець); відповідачем є незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний); об`єктом віндикаційного позову може бути лише індивідуально визначена річ, яка існує в натурі на момент подання позову; сутністю вимог за віндикаційним позовом є повернення майна законному власнику як фактично, так і юридично, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №927/1546/23 між позивачем та відповідачем-1 додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок визнані укладеними, а отже між ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» та Сухополов`янською сільською радою існують договірні відносини оренди спірних земельних ділянок. Крім того, дії орендодавця шляхом підписання додаткових угод до договорів оренди з позивачем підтверджують фактичне існування між сторонами договору оренди.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Наведене, як наслідок, свідчить про відсутність підстав для витребування земельної ділянки від відповідача-2 на користь позивача.

Враховуючи наведене вище, підстави для задоволення позовної вимоги про витребування з незаконного володіння КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" на користь ТОВ "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619 у суду відсутні.

Щодо скасування державної реєстрації права оренди КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське" на земельні ділянки.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В розумінні положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Стаття 326 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом враховано, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року у справі № 927/1546/23, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання, визнано укладеними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок №49 з кадастровим номером :05:000:0046 та :05:000:0497; №107 з кадастровим номером :05:000:0858 та :05:000:0850; №143 з кадастровим номером :05:000:0859 та :05:000:0851; №162 з кадастровим номером :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146; №163 з кадастровим номером :05:000:0865, :06:000:0147; №164 з кадастровим номером :05:000:0866, :06:000:0148; №260 з кадастровим номером :05:000:0857, :06:000:0142; №261 з кадастровим номером :05:000:0091, :05:000:0619 рішення суду є підставою для проведення державної реєстрації прав.

Крім того, суд під час розгляду даної справи дійшов висновку про визнання недійсними з моменту укладення договорів оренди земельних ділянок між Сухополов`янською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області та КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське" від 25.08.2023 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619, які були підставою для реєстрації права оренди на спірні земельні ділянки за КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське", а отже, державна реєстрація скасування права оренди КП "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське" на спірні земельні ділянки має бути проведена на підставі судових рішень, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 78 даного Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначені норми ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів у рівних частинах, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними з моменту укладення договори оренди земельних ділянок, укладені між Сухополов`янською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області та Комунальним підприємством "Сільськогосподарське підприємство "Сухополовянське" від 25.08.2023 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0046, :05:000:0497, :05:000:0858, :05:000:0850, :05:000:0859, :05:000:0851, :05:000:0864, :06:000:0101, :06:000:0146, :05:000:0865, :06:000:0147, :05:000:0866, :06:000:0148, :05:000:0857, :06:000:0142, :05:000:0091, :05:000:0619.

3. Стягнути з Сухополов"янської сільської ради (, вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" (, бульвар Лесі Українки, 30-Б, кв. 14, м. Київ, 01133) судовий збір в сумі 1211,20 грн.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Сухополов`янське" Сухополов`янської сільської ради (, вул. Чернігівська, 32, с. Сухополова, Прилуцький район) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" (, бульвар Лесі Українки, 30-Б, кв. 14, м. Київ, 01133) судовий збір в сумі 1211,20 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2025 у перший робочий день після виходу судді з відпустки.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua