ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2252/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40, )
до Фермерського господарства "Вікторія 777" (62651, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця, вул. Центральна, буд. 51, )
про визнання договорів оренди недійсними

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Вікторія 777", в якій просить суд визнати недійсними договори оренди землі, укладені між Фермерським господарством "Вікторія 777" (Код ; 62651, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця, вул. Центральна, 51, тел. +32) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946 га, :01:000:0250, площею 6,8945 гa, :01:000:0316, площею 6,8939 га, :01:000:0120, площею 6,7286 га, :01:000:0118, площею 4,7319 га, :01:000:0119, площею 1,5020 гa, :01:000:0200, площею 6,8946 гa, :01:000:0155, площею 6,8943 га, :01:000:0206, площею 7,1569 гa, :01:000:0021, площею 6,8869 га, :01:000:0254, площею 6,5566 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0212, площею 8,2203 гa, :01:000:0202, площею 6,6846 гa, :01:000:0203, площею 6,8947 га, :01:000:0192, площею 6,1687 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0158, площею 6,8945 га, :01:000:0146, площею 6,8944 га, :01:000:0130, площею 3,1160 гa, :01:000:0131, площею 3,7779 га, :01:000:0096, площею 6,2727 га, :01:000:0251, площею 6,8949 га, :01:000:0252, площею 6,8945 га, :01:000:0095, площею 6,4163 га та судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 03.07.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" залишено без руху. Позивачу встановлений строк протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

07.07.2025, на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 03.07.2025, позивач надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№ 15910).

Крім того, разом із заявою про усунення недоліків позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі №922/2252/25, а саме: шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на наступних земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946 га, :01:000:0250, площею 6,8945 га, :01:000:0316, площею 6,8939 га, :01:000:0120, площею 6,7286 га, :01:000:0118, площею 4,7319 га, :01:000:0119, площею 1,5020 га, :01:000:0200, площею 6,8946 га, :01:000:0155, площею 6,8943 га, :01:000:0206, площею 7,1569 га, :01:000:0021, площею 6,8869 га, :01:000:0254, площею 6,5566 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0212, площею 8,2203 га, :01:000:0202, площею 6,6846 га, :01:000:0203, площею 6,8947 га, :01:000:0192, площею 6,1687 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га , :01:000:0158, площею 6,8945 га, :01:000:0146, площею 6,8944 га, :01:000:0130, площею 3,1160 га, :01:000:0131, площею 3,7779 га, :01:000:0096, площею 6,2727 га, :01:000:0251, площею 6,8949 га, :01:000:0252, площею 6,8945 га, :01:000:0095, площею 6,4163 га.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 року №4-рп/2011), сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві (іншим особам) вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Саме на необхідності оцінки цих обставин неодноразово акцентував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 23.03.2020 у справі №910/7338/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 11.08.2020 у справі № 911/3136/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19, від 19.10.2020 у справі № 915/373/20, від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20, від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21, від 12.10.2021 у справі №908/1487/21 (908/1624/21), від 19.05.2022 у справі № 913/2239/21.

За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Така правова позиція, наведена в постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 31.08.2020 у справі № 917/1274/19).

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 904/2285/19, від 16.03.2020 року у справі № 916/3245/19, від 21.10.2021 року у справі №910/20007/20, від 30.06.2022 року у справі № 911/3616/21(911/184/22).

Суд зауважує, що предметом розгляду у справі № 922/2252/25 є визнання договорів недійсними. Тобто даний спір є немайновим.

При цьому позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що його протиправно позбавили переважного права на поновлення договорів оренди щодо спірних земельних ділянок.

Таким чином, під час розгляду даної справи буде вирішуватись питання законності позбавлення позивача права на поновлення договорів оренди щодо спірних земельних ділянок та у разі задоволення позову право позивача на користування спірними земельними ділянками буде продовжено.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що він у межах дії договорів оренди спірних земельних ділянок, тобто до травня 2025 року, здійснив посівні роботи на орендованих площах земельних ділянок.

30 травня 2025 року на адресу позивача від ФГ "Вікторія 777" надійшло повідомлення про необхідність звільнення спірних земельних ділянок та повідомлення про те, що в період з 15 по 21 травня 2025 року відповідач уклав договори оренди землі із власниками спірних земельних ділянок. Також було повідомлено, що якщо земельні ділянки засіяні, то врожай буде зібрано відповідачем.

Суд установив, що матеріали справи містять Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року, який підтверджує те, що позивач у межах дії договорів оренди спірних земельних ділянок, тобто до травня 2025 року, здійснив посівні роботи на орендованих площах земельних ділянок.

Як свідчать матеріали справи, листом від 28.05.2025 ФГ "Вікторія 777" повідомило позивача про необхідність звільнення спірних земельних ділянок та про те, що в період з 15 по 21 травня 2025 року відповідач уклав договори оренди землі із власниками спірних земельних ділянок. Також було повідомлено, що якщо земельні ділянки засіяні, то врожай буде зібрано відповідачем (приведено земельні ділянки у стан, придатний для використання за призначенням).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в даному випадку існують обґрунтовані ризики того, що відповідач може здійснити заходи щодо збору врожаю на спірних земельних ділянках.

Вказане у сукупності свідчить, що зазначене забезпечення при задоволенні позовних вимог дозволить належне виконання такого рішення, оскільки при відсутності забезпечення врожай, до якого не має відношення відповідач, може бути ним привласнений або знищений, а у разі задоволення позову обрахування та повернення вказаних збитків буде майже унеможливлено.

Як вже було зазначено, статтею 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу та/або іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, оскільки наразі існують обґрунтовані ризики того, що відповідач може здійснити дії щодо збору врожаю на спірних земельних ділянках (що потягне за собою порушення законних прав та інтересів позивача як дійсного (у разі задоволення позову) користувача спірних земельних ділянок), належним та співмірним заходом забезпечення позову є заборона відповідачу та власникам спірних земельних ділянок вчинення певних дій, а саме: заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт.

При цьому варто акцентувати увагу на тому, що на стадії прийняття рішення про забезпечення позову судом не досліджується обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом встановлення судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 02.09.2019 у справі № 917/137/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20, від 21.01.2021 у справі №924/881/16 (924/811/20), від 17.09.2021 у справі № 910/3547/21).

Слід також зазначити, що згідно ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20.

Однак, позовні вимоги у справі № 922/2252/25 не є тотожними заходу забезпечення позову, про який просить заявник.

Отже, заявником доведено необхідність вжиття заходу забезпечення позову, його пов`язаність із предметом спору та ризик настання несприятливих наслідків, що в цілому негативно скажуться (у випадку його незастосування) на господарській діяльності позивача.

З огляду на викладені вище обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті (збереження за позивачем права користування спірними земельними ділянками) з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому, згідно із ст. 141 ГПК У країни метою зустрічного забезпечення є відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову не несуть для учасників справи загрози збитків. Вказане полягає у тому, що заборона на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт хоча і обмежує право розпоряджатися такими земельними ділянками, однак суть вжитих заходів забезпечення якраз і полягає в тому, щоб зафіксувати правове становище учасників справи станом на час звернення з позовом. Метою цього є уникнення в подальшому звернення позивача з новими позовами для захисту своїх прав, а також забезпечення можливості виконання рішення у справі.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку зустрічне забезпечення не вимагається.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 136, 137, 139, 140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову у справі №922/2252/25 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі №922/2252/25, а саме: шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на наступних земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946 га, :01:000:0250, площею 6,8945 га, :01:000:0316, площею 6,8939 га, :01:000:0120, площею 6,7286 га, :01:000:0118, площею 4,7319 га, :01:000:0119, площею 1,5020 га, :01:000:0200, площею 6,8946 га, :01:000:0155, площею 6,8943 га, :01:000:0206, площею 7,1569 га, :01:000:0021, площею 6,8869 га, :01:000:0254, площею 6,5566 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0212, площею 8,2203 га, :01:000:0202, площею 6,6846 га, :01:000:0203, площею 6,8947 га, :01:000:0192, площею 6,1687 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га , :01:000:0158, площею 6,8945 га, :01:000:0146, площею 6,8944 га, :01:000:0130, площею 3,1160 га, :01:000:0131, площею 3,7779 га, :01:000:0096, площею 6,2727 га, :01:000:0251, площею 6,8949 га, :01:000:0252, площею 6,8945 га, :01:000:0095, площею 6,4163 га.

3. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 08.07.2025, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Стягувач за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" (62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40, ).

Боржник за даною ухвалою: Фермерське господарство "Вікторія 777" (62651, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця, вул. Центральна, буд. 51, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до положень ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Трофімов

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.