ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025м. ДніпроСправа № 904/5725/21 (904/2433/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом ліквідатора Акціонерного товариства "Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" арбітражного керуючого Вернигори Володимира Петровича, м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Марусейченко Олександра Миколайовича, м. Синельникове

про стягнення заборгованості за договором №254К-05-20 від 01.05.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача

в межах справи №904/5725/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий альянс», м. Кривий Ріг

до боржника Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом», м. Кривий Ріг

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

14.05.2025 ліквідатор Акціонерного товариства "Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" арбітражний керуючий Вернигора Володимир Петрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Марусейченко Олександра Миколайовича стягнення заборгованості за договором №254К-05-20 від 01.05.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача.

16.05.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про направлення рахунків.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

16.06.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про направлення рахунків.

25.06.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких долучено до матеріалів справи договір №254А-05-20 на оренду нежитлових приміщень разом з актом від 11.05.2020 приймання-передачі нерухомого майна розташованого по вул. Петра Калнишевського, 1а.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України ухвала є судовим рішенням.

Вищевказану ухвалу господарського суду від 19.05.2025 по справі №904/5725/21 (904/2433/25) було направлено відповідачу до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 10).

Однак відповідач не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

01.05.2020 між позивачем та відповідачем укладено договір №254К-05-20 про відшкодування витрат балансоутримувача. Відповідно до умов п. 1.1. договору позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться по вул. Петра Калнишевського, 1а, а відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі. Згідно п.1.3. договору відповідач користується приміщеннями загальною площею 41,6 кв. м., розташованим на 1-му поверсі 7-ої будівлі в кім. №118, 119. Плата за комунальні та експлуатаційні послуги (енергопостачання, водопостачання, водовідведення, прибирання місць загального користування, інші) вноситься (перераховується) відповідачем на розрахунковий рахунок позивача щомісячно в термін не пізніше 20-го числа поточного місяця за попередній місяць (п.2.2.3. договору). Відповідач частково розраховувався за комунальні та експлуатаційні послуги, з березня 2024 року відмовився від отримання рахунків та сплати по договору про відшкодування витрат, у зв`язку з чим заборгованість на 01.05.2025 склала 26 809,14 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування у даній справі є факт укладення договору між сторонами, його умови; факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів відповідно до умов договору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.05.2020 між Акціонерним товариством "Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (надалі - балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Марусейченко Олександром Миколайовичем (надалі орендар) укладено договір №254К-05-20 про відшкодування витрат балансоутримувача (надалі договір), відповідно до п. 1.1. договору, балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться по вул. Петра Калнишевського, 1а (далі - будівля), а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі.

Орендар користується приміщенням загальною площею 41,6 кв.м, розташованим на першому поверсі семиповерхової будівлі в кім. №118, 119 вартість якого визначена згідно Протоколу погодження договірної ціни (надалі орендоване приміщення) (п. 1.3. Договору).

У пункті 2.1 договору сторонами було погоджено, що балансоутримувач зобов`язується забезпечити:

2.1.1 виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим договором;

2.1.2 надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами;

2.1.3 інформування орендаря про зміну витрат на утримання приміщення і тарифу на послуги.

За умовами п. 2.2 договору орендар, зокрема зобов`язався:

2.2.1 дотримуватись вимог установлених правил користування приміщенням за цим договором.

2.2.3 не пізніше 20 числа поточного місяця, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі на відшкодування витрат за попередній місяць нижченаведені послуги та роботи:

а) комунальні послуги:

- енергопостачання (згідно з показниками електролічильників при наявності);

- водопостачання (згідно показань водолічильників при наявності);

- водовідведення;

- опалення згідно розрахунку (додаток);

б) експлуатаційні витрати:

- прибирання місць загального користування (коридори, сходи);

- санітарне обслуговування та прибирання прибудинкової території;

- технічне обслуговування і ремонт будівлі.

в) відшкодування земельного податку відповідно до розрахунку (додаток);

г) відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до розрахунку (додаток).

Розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається окремим розрахунком.

При несвоєчасному внесенні оплати, сплачували пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки (п.2.2.4 договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору визначено, що спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку.

Договір вступає в силу з моменту підписання Акту приймання-передачі нерухомого майна сторонами і діє по 31.12.2022 включно за умов повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором без права викупу орендованого приміщення (п. 4.1. договору).

Додатковою угодою №1 від 26.12.2022 до договору сторони погодили, що відповідно до п.4.1 договору №254К-05-20 від 01.05.2020 термін дії договору продовжується по 31.12.2023 включно (п.1).

Додатковою угодою №2 від 01.04.2024 до договору сторони погодили, що відповідно до п.4.1 договору №254К-05-20 від 01.05.2020 термін дії договору продовжується і діє до продажу будівлі у процедурі ліквідації (п.1).

Разом із договором сторони погодили та підписали розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача по наданню послуг, що є невід`ємною частиною договору.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного договору з додатками та додаткової угоди до нього, чи визнання неукладеним вказаних документів в певній частині. Також відсутні докази про розірвання такого договору з додатками та додаткової угоди до нього.

Сторонами підписано акт приймання-передачі нерухомого майна розташованого по вул. Петра Калнишевського, 1а (додаток №2 до Договору оренди №254А-05-20 від 01.05.2020), відповідно якого позивач передав відповідачу в оренду приміщення загальною площею 41,6 кв.м. орендарю фізичній особі-підприємцю Марусейченко Олександру Миколайовичу згідно Договору оренди. Комісією встановлено, що приміщення, розташовані в семи поверховій будівля на першому поверсі в кім. №118, 119 знаходяться в задовільному стані та придатні для використання за призначенням.

З метою оплати відповідачем вартості отриманих послуг позивачем було виставлено рахунки на оплату: №323 від 01.08.2023, №378 від 01.09.2023, №433 від 01.10.2023, №486 від 01.11.2023, №540 від 11.12.2023, №11 від 15.01.2024, №80 від 14.02.2024, №97 від 14.03.2024, №138 від 12.04.2024, №183 від 10.05.2024, №226 від 11.06.2024, №269 від 12.07.2024, №322 від 12.08.2024, №350 від 30.08.2024, №434 від 30.09.2024, №510 від 31.10.2024, №611 від 30.11.2024, №706 від 31.12.2024, №49 від 31.01.2025, №89 від 28.02.2025, №214 від 31.03.2025, які відповідно долучених до матеріалів справи банківських виписок, були частково сплачені відповідачем, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за період з березня 2024 року по березень 2025 року у сумі 26809,14 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат за договором №254К-05-20 від 01.05.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

За змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Разом з тим, частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно умов договору оренди, орендна плата вносить орендарем до 20 числа поточного місяця, тобто з 21 числа поточного місяця орендар є таким, що прострочив сплату орендного платежу за поточний місяць. Оскільки, предметом розгляду у даній справі є стягнення орендної плати за період з березня 2024 року по березень 2025 року то строк її оплати є таким, що настав, за всіма заявленими до стягнення платежами.

У матеріалах справи немає доказів сплати відповідачем заборгованості, а також немає заперечень з його боку щодо наявності цієї заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та наявні матеріали по справі господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ліквідатора Акціонерного товариства "Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" арбітражного керуючого Вернигори Володимира Петровича до Фізичної особи-підприємця Марусейченко Олександра Миколайовича про стягнення заборгованості за договором №254К-05-20 від 01.05.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Марусейченко Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Петра Калнишевського, буд. 1а, ідентифікаційний номер юридичної особи 04819211) суму заборгованості з відшкодування витрат за Договором №254К-05-20 від 01.05.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача за період з березня 2024 року по березень 2025 року у сумі 26809,14 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Мартинюк