ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

07 липня 2025 року Справа № 915/796/24

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕС КАПУСТЯНЕ,

до відповідача: Російської федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації

про: стягнення 28843980,50 грн.

Згідно заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог б/н від 25.06.2025 (вх.№9542/25 від 26.06.2025): стягнення 210918900,07 грн, -

в с т а н о в и в:

02.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю ФЕС КАПУСТЯНЕ звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 02.07.2024 (вх.№7886/24), в якій просить суд стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕС КАПУСТЯНЕ завдані збитки у сумі 28843980,5 грн, з яких: реальних збитків, завданих пошкодженням майна позивача на суму 10449273,4 грн та 18394743,12 грн упущеної вигоди (втрати генерації).

В зв`язку із звільненням головуючого у справі судді ОСОБА_1 з посади, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025, - справу призначено до розгляду головуючому судді Мавродієвій М.В.

За такого, справа підлягає прийняттю до провадження суддею Мавродієвою М.В.

Ухвалою суду від 16.10.2024 у даній справі призначено комплексну судову економічну та судову товарознавчу експертизу у справі №915/796/24, проведення якої доручено Науково-дослідній судово-експертній установі, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.230 ГПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

У зв`язку з надходженням до суду висновку експертів №17/06/25-1 від 17.06.2025 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи, - провадження у справі слід поновити.

26.06.2025 від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог б/н від 25.06.2025 (вх.№9542/25) в електронному вигляді, в якій він посилаючись на ст.185 ГПК України зазначає, що збільшення позовних вимог не змінює предмета та підстав позову, а лише уточнює розмір збитків на підставі об`єктивних даних експертизи, у зв`язку з чим вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача завдані збитки у сумі 210918900,07 грн, з яких: матеріальні збитки - 134946426,34 грн та упущена вигода - 75972473,73 грн .

Відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України, позивач скористався своїм правом збільшити розмір позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги викладені у заяві позивача про збільшення розміру позовних вимог б/н від 25.06.2025 (вх.№9542/25 від 26.06.2025).

24.02.2022 держава Російська Федерація здійснила повномасштабну збройну агресію відносно України і ввела свої війська на її територію.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні було введено воєнний стан на всій території України, який триває на даний час.

Відповідно до ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.79 Закону України Про міжнародне приватне право, пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі в справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову та звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004 держава користується імунітетом, щодо себе та своєї власності, від юрисдикції судів іншої держави з урахуванням положень цієї Конвенції.

Згідно ст.7 зазначеної Конвенції держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді у суді іншої держави по відношенню до будь-якого питання або справи, якщо вона явно висловила згоду на здійснення цим судом юрисдикції щодо такого питання або справи у силу: а) міжнародної угоди; b) письмового договору; або с) заяви у суді або письмового повідомлення у рамках конкретного розгляду.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі №308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі громадянину України. Верховний Суд виходив із того, що названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Таким чином, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства Російської Федерації в Україні запитів щодо згоди Російської Федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням Російською Федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією.

У постановах від 18.05.2022 по справам №428/11673/19 та №760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно яких підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий імунітет Російської Федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004). Підтримання імунітету Російської Федерації є несумісним із міжнародно-правовими зобов`язаннями України в сфері боротьби з тероризмом.

Судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення Російською Федерацією державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України Про міжнародне приватне право права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

За приписами п.3 ч.1 ст.76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Згідно правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 18.05.2022 у справі №428/11673/19, загальновідомо (тобто таке, що не потребує доказування), що Російська Федерація відкидає визнання будь-якої відповідальності за свою протиправну військову діяльність в Україні, включаючи не тільки повномасштабну збройну агресію, але і будь-яку участь своїх збройних сил у військових діях в Донецькій та Луганській областях з 2014 року. Не існує жодної розумної підстави припустити, що порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до українського суду, могло би бути захищене шляхом подання позову до суду Російської Федерації.

До повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 19.12.1992 шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.

У зв`язку з указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року Про введення воєнного стану в Україні, за зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно листа Міністерства юстиції України №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану Акціонерне товариство Укрпошта з 24.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією.

Міністерство юстиції України листом №91935//12.1.1 від 06.10.2022 щодо вручення судових документів резидентам Російської Федерації в порядку ст.8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією Міністерства закордонних справи України (лист №71/14-500-77469 від 03.10.2022) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Російської Федерації та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація Міністерства закордонних справи України з органами влади Російської Федерації за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Приймаючи до уваги військову агресію Російської Федерації проти України, відсутність можливості здійснення відправлення поштової кореспонденції до Російської Федерації, суд дійшов висновку про необхідність розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та додаткового повідомлення відповідача про розгляд даної справи шляхом направлення ухвали суду на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Польщі, а також визнав за необхідне звернутись до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) із запитом для отримання роз`яснень та методичних рекомендацій щодо порядку повідомлення відповідача про розгляд справи в умовах збройної агресії Російської Федерації.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду даної справи шляхом направлення ухвали суду на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Польщі, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача направити нотаріально засвідчений переклад на російську мову даної ухвали суду на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Польщі.

У зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці дану ухвалу складено та підписано 07.07.2025.

Керуючись ст.ст.12, 32, 33, 165-167, 177, 181-183, 230, 234, 235 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти справу до свого провадження.

2. Провадження у справі поновити.

3. Розгляд справи почати спочатку.

4. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

5. Підготовче засідання призначити на 06 серпня 2025 року о 12:00.

Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м.Миколаїв, вул.Олексія Вадатурського (вул.Фалєєвська), буд.14.

6. Повідомити сторін про підготовче засідання.

7. Розмістити оголошення про розгляд даної справи на офіційному веб-сайті судової влади України.

8. Зобов`язати позивача нотаріально засвідчений переклад на російську мову даної ухвалу суду направити відповідачу шляхом передання посольству Російської Федерації в Республіці Польщі: ul.Belwederska, 49, 00-761, Warszawa, Polska.

9. Звернутись до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) із запитом для отримання роз`яснень та методичних рекомендацій щодо порядку повідомлення відповідача про розгляд справи в умовах збройної агресії Російської Федерації.

10. Зобов`язати сторін у строк до 06.08.2025 ознайомитись з висновком експертів №17/06/25-1 від 17.06.2025 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи.

11. Запропонувати відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

12. Позивач має право в 5-денний строк від дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив з дотриманням правил, встановлених ст.66, ч.ч.3-6 ст.165 ГПК України.

13. Відповідач має право в 5-денний строк від дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення з дотриманням правил, встановлених ст.167, ч.3-6 ст.165 ГПК України.

14. Повідомити сторонам, що клопотання, заяви з процесуальних питань та заяви по суті справи можуть бути подані ними до суду у строк до закінчення підготовчого провадження.

15. Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

16. Повідомити сторонам про наявність в Господарському суді Миколаївської області технічної можливості проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також у приміщенні суду згідно з ч.ч.6-8 ст.197 ГПК України.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва