ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 924/29/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представника:

скаржника - Щавінської Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку через Господарський суд Хмельницької області касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

від 13.03.2025

у складі колегії суддів: Тимошенко О.М. (головуючого), Коломис В.В., Гудак А.В.

та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області

від 25.11.2024

у складі судді Димбовського В.В.

у справі № 924/29/23

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. В провадженні Господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/29/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" (далі - ТОВ "Яровит Інвест"), відкрита ухвалою суду від 02.02.2023.

2. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023, серед іншого, визнано грошові вимоги Головного управління Державної податної служби у Хмельницькій області до ТОВ "Яровит Інвест" в загальній сумі 1 474 907,35 грн (в т.ч.: 958 847,89 грн - основний платіж, 354 701,16 грн - штрафні санкції, 161 358, 30 грн - пеня), а також 24 810, 00 грн судового збору сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Яровит Інвест" строком на 170 календарних днів; розпорядником майна ТОВ "Яровит Інвест" призначено арбітражного керуючого Луценка Романа Олександровича.

3. Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" здійснено 10.02.2023.

4. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 31.08.2023 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Луценка Р. О.; затверджено план санації ТОВ "Яровит Інвест"; введено процедуру санації боржника - ТОВ "Яровит Інвест" строком до 28.02.2025; керуючим санацією ТОВ "Яровит Інвест" призначено арбітражного керуючого Луценка Романа Олександровича.

5. 03.07.2024 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ГУ ДПС у Хмельницькій області про визнання додаткових грошових вимог до ТОВ ''Яровит Інвест'' в сумі 53 372,71 грн та внесення їх до реєстру вимог кредиторів.

6. Заява ГУ ДПС у Хмельницькій області з додатковими грошовими вимогами обґрунтована тим, що вказана сума додаткових грошових вимог являє собою податковий борг перед бюджетом, який виник щодо:

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на підставі податкового повідомлення - рішення № 00/3782/0408 від 29.08.2022 в сумі 6 120,00 грн; податкового повідомлення - рішення № 00/7412/0408 від 06.12.2022 в сумі 3 060,00 грн, нарахованої пені по податку на загальну суму 15 588,40 грн;

- орендній платі з юридичних осіб, на підставі нарахованої пені по податку на загальну суму 3 384,97 грн;

- єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників виробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній (звітній) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, на підставі нарахованої пені по податку на загальну суму 4 729,99 грн;

- податках та зборах, не віднесених до інших категорій на підставі податкового повідомлення - рішення № від 20.12.2017 в сумі 7 255,00 грн; нарахованої пені по податку на загальну суму 13 234,36 грн.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

7. Ухвалою Господарського суду Хмельницької областi від 25.11.2024 заяву ГУ ДПС у Хмельницькій області про визнання додаткових грошових вимог до боржника в сумі 53 372, 71 грн задоволено частково; визнано додаткові грошові вимоги ГУ ДПС у Хмельницькій області до боржника у сумах: 16 435, 00 грн податкового боргу - 3 черга задоволення вимог кредиторів; 6 056, 00 грн судового збору - 1 черга задоволення вимог кредиторів; у решті додаткових грошових вимог відмовлено.

8. Не погоджуючись із вказаним процесуальним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Хмельницькій області звернувся із апеляційною скаргою.

9. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 у справі № 924/29/23 залишено без змін.

10. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції визнав додаткові грошові вимоги у сумі 16 435,00 грн податкового боргу, як суму узгодженого грошового зобов`язання, не оскарженого та несплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України (далі - ПК України) строк. Водночас, у решті додаткових грошових вимог було відмовлено з посиланням на п. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України, згідно якого нарахована пеня підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до ПК України виникло право нарахувати таку пеню платнику податків.

Рух касаційної скарги

11. 04.04.2025 ГУ ДПС у Хмельницькій області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.04.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 у справі № 924/29/23 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937, 72 грн, сформована в системі "Електронний суд" 04.04.2025.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області у справі № 924/29/23 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025.

13. Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 924/29/23 за касаційною скаргою ГУ ДПС у Хмельницькій області від 04.04.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн та призначено розгляд касаційної скарги на 10.06.2025 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

14. Ухвало Верховного Суду від 10.06.2025 відкладено розгляд касаційної скарги ГУ ДПС у Хмельницькій області від 04.04.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн у справі № 924/29/23 до 24.06.2025 року через збої у роботі програмних продуктів та інформаційних систем, зокрема і неможливістю провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складено відповідний Акт, який долучено до матеріалів справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

15. Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, за відсутності правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

16. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення п.п. 129.9.1 п.129.9 ст. 129 ПК України, безпідставно відхиливши доводи кредитора - ГУ ДПС у Хмельницькій області стосовно обґрунтованості нарахування контролюючим органом пені на несплачені платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання. Наразі відсутні судові рішення Верховного Суду, де б останній надав висновки щодо дослідження правової природи нарахування контролюючим органом пені станом на дату постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, враховуючи, що згідно п. 129.3 ст. 129 ПКУ, нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПКУ) в т.ч. закінчується: - у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України) (п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПКУ).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

17. Від керуючий санацією ТОВ "Яровит Інвест" арбітражного керуючого Луценко Р. О. надійшла заява від 09.06.2025 № 758/02-09 про проведення судового засідання 10.06.2025 без участі керуючого санацією, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог ГУ ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн - без змін.

Позиція Верховного Суду

18. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

20. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

21. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ (статті 23 - 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

22. В силу вказаних вище норм, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

23. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

24. Предметом перегляду, в цьому випадку, є правомірність відхилення судом апеляційної інстанції заявлених грошових вимог ГУ ДПС ГУ ДПС у Хмельницькій області у розмірі 36 937,72 грн.

25. Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

26. Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

27. Податковий кодекс України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (п. 14.1.39. ПКУ).

28. Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

29. Пенею є сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

30. Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

31. ПК України у пункті 129.1 статті 129 диференціює момент з якого починається розрахунок пені в залежності від обставин виникнення податкового зобов`язання: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (підпункт 129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок (підпункт 129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу (підпункт 129.1.3).

32. Зокрема, за змістом пункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

33. Передумовою нарахування пені з підстав, передбачених пунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, є несплата платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки.

34. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт129.4 статті 129 ПК України).

35. Колегія суддів касаційної інстанції також акцентує, що з 01.01.2021 набули чинності зміни до статті 129 ПК України, внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" № 466-IX від 16.01.2020, якими доповнено цю статтю пунктом 129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (підпункт 129.9.1).

36. Аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

37. Зазначене кореспондується із положеннями пунктів 101.1, 101.2 статті 101, пункту 102.4 статті 102 ПК України щодо застосування спеціального строку давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу (1095 календарних днів з дня його виникнення) і його списання, як безнадійного, у разі спливу вказаного строку, а також висновками щодо застосування цих норм, викладеними у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16, від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, від 19.09.2019 № 910/11620/18, від 24.10.2019 у справі № 906/665/17, 22.04.2021 у справі № 902/873/19, від 02.11.2021 у справі № 917/399/15, від 01.06.2022 у справі № 927/104/21 та інших.

38. Отже, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, господарський суд зобов`язаний встановити, зокрема:

1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу);

2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб;

3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

4) заявлення цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до підпункту 129.9 статті 129 ПК України.

39. Щодо пені по податку на додану вартість судами встановлено:

- податковим органом нараховано пеню за період з 12.07.2019 року до 02.02.2023 року у сумі 15 588,40 грн;

- пеню нараховано одним розрахунком по чотирьох податкових повідомлення - рішеннях, а саме:

за період з 12.07.2019 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню-рішенню № 00177І5405 від 01.07.2019 року;

за період з 30.09.2019 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню-рішенню № від 19.09.2019 року;

за період з 02.12.2019 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню-рішенню № від 21.11.2019 року;

за період з 31.12.2019 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню-рішенню № від 20.12.2019 року;

- нарахування пені має чотири окремі податкові зобов`язання (податкові повідомлення - рішення) та, відповідно, чотири моменти початку нарахування пені, а саме:

по податковому повідомленню-рішенню № від 01.07.2019 року право нарахування пені виникло 12.07.2019 року, а тому 1095 днів закінчилися 13.07.2022 року;

по податковому повідомленню-рішенню № від 19.09.2019 року право нарахування пені виникло 30.09.2019 року, а тому 1095 днів закінчилися 01.10.2022 року;

по податковому, повідомленню-рішенню № від 21.11.2019 року право нарахування пені виникло 02.12.2019 року, а тому 1095 днів закінчилися 03.12.2022 року;

по податковому повідомленню-рішенню № від 20.12.2019 року право нарахування пені виникло 31.12.2019 року, а тому 1095 днів закінчилися 01.01.2023 року;

- податковим органом не додано вказаних податкових повідомлень - рішень до заяви з додатковими грошовими вимогами.

40. Щодо наданого заявником розрахунку пені з орендної плати з юридичних осіб судами встановлено:

- пеню нараховано за період з 01.05.2019 до 02.02.2023 у сумі 3 384,97 грн.;

- нарахування пені має дванадцять окремих податкових зобов`язань (податкові розрахунки земельного податку та податкові повідомлення рішення) та, відповідно, дванадцять моментів початку нарахування пені, а саме: 01.05.2019 року, 01.06.2019 року, 29.06.2019 року, 30.07.2019 року, 29.08.2019 року, 29.09.2019 року, 30.09.2019 року, 29.10.2019 року, 29.11.2019 року, 30.12.2019 року, 29.01.2020 року, 29.02.2020 року;

- 29.02.2020 - є найпізнішим з моментів виникнення права нарахування пені за вказаними податковими зобов`язаннями, відтак 1095 днів по ньому закінчилися 01.03.2023 року, відповідно, решта із визначених сумом закінчилися ще раніше;

- копії вказаних податкових розрахунків земельного податку та податкових повідомлень - рішень до заяви з додатковими грошовими вимогами не додано.

41. Щодо розрахунку пені з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній (звітній) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків судами встановлено наступне:

- пеню нараховано за період з 04.01.2019 року до 02.02.2023 року у сумі 4 729,99 грн;

- вказану пеню нараховано на борг, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2018 року. Так, право нарахування пені виникло 04.01.2019 року, а тому 1095 днів закінчилися 05.01.2022 року;

- копії вказаного податкового повідомлення-рішення до заяви з додатковими грошовими вимогами не додано.

42. Щодо розрахунку пені по податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами судами встановлено наступне:

- пеню нараховано за період з 30.09.2017 року до 02.02.2023 року у сумі 13 234,36 грн;

- нарахування має два окремі податкові зобов`язання (податкові повідомлення рішення) та, відповідно, два моменти початку нарахування пені, а саме: за період з 30.09.2017 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню - рішенню № від 19.09.2017 року; за період з 31.12.2017 року до 02.02.2023 року на борг по податковому повідомленню - рішенню № від 20.12.2017 року;

- по податковому повідомленню-рішенню № від 19.09.2017 року право нарахування пені виникло 30.09.2017 року, а тому 1095 днів закінчилися 01.10.2020 року;

- по податковому повідомленню - рішенню № від 20.12.2017 року право нарахування пені виникло 31.12.2017 року, а тому 1095 днів закінчилися 01.01.2021 року;

- копії вказаних податкових повідомлень - рішень до заяви з додатковими грошовими вимогами не додано.

43. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, з урахуванням норм п.п. 129.9.1 п.129.9 ст. 129 ПК України, та з урахуванням наведених вище висновків Верховного Суду щодо порядку розгляду грошових вимог контролюючого органу до боржника щодо пені, встановили, що по всіх зазначених податкових зобов`язаннях 1095 днів закінчилися до подання кредитором заяви з додатковими грошовими вимогами, відтак нарахована ГУ ДПС у Хмельницькій області пеня підлягає анулюванню.

44. При цьому скаржником не доведено неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції пп..129.9 ст. 129 ПК України. Спростовуючи аргументи касаційної скарги, колегія суддів зазначає про наявність правових висновків Верховного Суду щодо спірних правовідносин у цій справі, які були зазначені вище, і полягають у тому, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство, але лише до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

45. Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

46. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, а відтак Верховний Суд не вбачає підстав для скасування законних та обґрунтованих ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

47. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

48. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку, що постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн у справі № 924/29/23 прийнято відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні.

49. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частинах немає, то судовий збір згідно статті 129 ГПК України за подання касаційних скарг покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 04.04.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн у справі № 924/29/23 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2024 в частині відмови у визнанні додаткових грошових вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області до боржника в сумі 36 937,72 грн у справі № 924/29/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк