ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" липня 2025 р. Справа № 909/27/25

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури №15-523вих-25 від 27.06.2025 (вх. суду від 01.07.2025 № 01-05/2028/25)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 (повне рішення складено 05.05.2025, суддя В.В. Михайлишин)

у справі № 909/27/25

за позовом: Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури

в інтересах держави в особі Департаменту ресурсного забезпечення та управління майном Івано-Франківської обласної державної адміністрації, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГО", м. Івано-Франківськ

про: визнання недійсним п. 3.1. Договору купівлі - продажу № 42 від 20.12.2023 та стягнення коштів в сумі 50 000, 00 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі №909/27/25 у позові Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту ресурсного забезпечення та управління майном Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГО" про визнання недійсним п. 3.1. Договору купівлі - продажу № 42 від 20.12.2023 та стягнення коштів в сумі 50 000, 00 гривень відмовлено.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури оскаржив рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку зазначає, що про наявність ухвали про залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху прокуратурі стало відомо після моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень 23.06.2025, однак 24.06.2025 ухвалою Західного апеляційного господарського суду вказану апеляційну скаргу було повернуто.

Також зазначає, що ухвалу про залишення без руху було надіслано Заступнику керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в особистий кабінет, як фізичній особі, Івано-Франківська обласна прокуратура була позбавлена можливості своєчасного усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Повний текст оскаржуваного рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25 складено 05.05.2025, тому останнім днем десятиденного строку для подання апеляційної скарги було 26.05.2025, в той час як апеляційна скарга подана скаржником 27.06.2025 (згідно поштового штемпеля на поштовому конверті).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 ГПК України).

02.07.2025 до суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГО" щодо відкриття апеляційного провадження, оскільки на думку ТОВ "ЛІГО" строк на апеляційне оскарження пропущеного з підстав, які не є поважними.

Слід зазначити, що при розгляді первісно поданої апеляційної скарги у цій справі скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, тому ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 повернуто апеляційну скаргу Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури б/н від 21.05.2025 (вх. суду від 21.05.2025 № 01-05/1534/25) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25 скаржнику.

Водночас у період з 26.05.2025 (дата постановлення ухвали про залишення без руху первісно поданої апеляційної скарги) до 24.06.2025 (дата постановлення ухвали про повернення первісно поданої апеляційної скарги) Івано-Франківська обласна прокуратура не виконала вимоги ухвали суду про залишення без руху первісно поданої апеляційної скарги.

В той же час, апелянт зазначає єдину підставу для поновлення апеляційного провадження у цій справі не повідомлення судом прокуратури про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 1- 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах, зокрема, змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище стосовно другої сторони.

Пунктом 3 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Слід зазначити, що первісно подано апеляційну скаргу було сформовано та надіслано за допомогою системи «Електронний суд» Заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Стефанцем Василем Михайловичем.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 14 ГПК України).

Частинами другою та четвертою статті 13 ГПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Колегія суддів також враховує висновок, викладений в ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.03.2021 у справі № 910/6673/19, де зазначено, що процесуальним законодавством не передбачено, що у разі повторного подання касаційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Суд звертає увагу скаржника, що його незгода з процесуальними діями суду не є безумовною підставою для надання процесуальних переваг та можливості поновлювати пропущений процесуальний строк, встановлений законом, оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 260 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд визнає неповажною підставою поновлення строку на апеляційне провадження, вказану скаржником у апеляційній скарзі.

Відтак, апеляційна скарга Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25 підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом наведення суду інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури №15-523вих-25 від 27.06.2025 (вх. суду від 01.07.2025 № 01-05/2028/25) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25 - залишити без руху.

2. Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали подати апеляційному суду заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 у справі № 909/27/25.

3. Копію цієї ухвали суду надіслати скаржнику для відома та належного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач Т.Б. Бонк