ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2025 Справа№ 914/639/24

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Амбіцькій І.О., розглянувши матеріали справи

за скаргою:Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ОМЕГА», с.Озліїв, Рівненська область;
на дії:Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, м.Львів;

у справі:№914/639/24

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ОМЕГА», с.Озліїв, Рівненська область;
до відповідача: Приватного підприємства «ГАЛИЧИНА АГРОРЕСУРСИ», м.Глиняни, Львівська область;
про:стягнення 1 795 845,79 грн.
Представники сторін:

від позивача: Грищенко Олександр Миколайович (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

приватного виконавця: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ОМЕГА звернулося до Господарського суду Львівської області із скаргою на дії Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича у справі №914/639/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ОМЕГА до Приватного підприємства ГАЛИЧИНА АГРОРЕСУРСИ про стягнення 1 795 845,79 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято скаргу на дії приватного виконавця до розгляду, призначено судове засідання для розгляду скарги на 09.07.2025.

Ухвалою суду від 04.07.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ОМЕГА про участь в судовому засіданні з розгляду скарги 09.07.2025 о 14:40 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Про дату, час та місце розгляду скарги учасників справи, їх повноважних представників, а також приватного виконавця повідомлено у спосіб доставки ухвали суду від 25.06.2025 до електронного кабінету сторін у підсистемі «Електронний суд».

З огляду на відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» суд надсилав ухвалу суду від 25.06.2025 відповідачу на адресу, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Однак поштове відправлення не було одержано адресатом у зв`язку із «відсутністю за вказаною адресою» згідно з відомостями про трекінг поштових відправлень Акціонерного товариства «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 602).

До суду від приватного виконавця 30.06.2025 надійшов відзив на скаргу на дії приватного виконавця, а 02.07.2025 клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з зайнятістю приватного виконавця у виконавчих діях, та його представника у іншому судовому засіданні у Сихівському районному суді м. Львова

В судовому засіданні 09.07.2025 в режимі відеоконференцзв`язку взяв участь представник позивача (скаржника).

Відповідач та приватний виконавець у судове засідання не з`явились.

Розглянувши клопотання приватного виконавця про відкладення розгляду скарги, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 3 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд встановив, що приватного виконавця у встановлений процесуальним законом спосіб було повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги. Приватний виконавець надав суду письмову позицію по суті скарги, викладену у відзиві на скаргу від 30.06.2025.

Щодо підстав для відкладення, зазначених у клопотанні, суд зазначає, що приватний виконавець не долучив доказів представництва інтересів виконавця адвокатом Кусим А.В. у провадженні з розгляду скарги у справі №914/639/24.

Крім того, суд зазначає, що приватний виконавець, як і інші учасники процесу, не обмежується у праві вибору адвоката. Тому зайнятість адвоката Кусого А.В. у іншому судовому процесі не є перешкодою для розгляду судом скарги на дії приватного виконавця у справі №914/639/24.

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши у судовому засіданні позицію скаржника, суд зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/639/24 від 13.06.2024 позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємства «ГАЛИЧИНА АГРОРЕСУРСИ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» «ОМЕГА» 1 369 329,00 грн основного боргу, 334 785,43 грн пені, 42 308,31 грн 3% річних, 49 423,05 грн інфляційних, 21 550,16 грн судового збору.

10.07.2024 на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.06.2024, яка набрало законної сили 10.07.2024, видано наказ.

Стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича із заявою від 06.06.2025 про відкриття виконавчого провадження із виконання наказу від 10.07.2024 про примусове виконання судового рішення у справі 914/639/24.

Заява підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» «ОМЕГА» за довіреністю Олександром Грищенко. До заяви долучався оригінал довіреності б/н від 15.04.2025.

Згідно з довіреністю б/н від 15.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» «ОМЕГА» уповноважує Грищенка Олександра Миколайовича представляти інтереси довірителя, зокрема в органах державної виконавчої служби з питань виконання судових рішень, перед всіма юридичними та фізичними особами, з усіх питань, що стосуються діяльності довірителя та необхідні для виконання довіреності.

Довірителю надається право подавати, направляти та отримувати документи, підписувати заяви, тощо, користуватися процесуальними правами стягувача, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

11.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, за наслідком розгляду заяви про примусове виконання наказу у справі № 914/639/24, що виданий 13.06.2024, керуючись п.2 частини третьої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. У повідомленні приватний виконавець зазначив, що до заяви долучено довіреність від 15.04.2025 згідно з якою представник заявника не наділений правом представляти інтереси довірителя в приватного виконавця.

Стягувач звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця, зокрема на повідомлення від 11.06.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у визначений ст. 341 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк.

Відповідно до вимог скарги, стягувач просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича під час примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року по справі №914/639/24, зокрема з винесення повідомлення від 11 червня 2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження.

Скаржник також просить суд визнати недійсним та скасувати повідомлення приватного виконавця від 11 червня 2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження та зобов`язати приватного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24.

В обґрунтування вимог скарги стягувач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» було дотримано порядок та умови пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року по справі №914/639/24,

Крім того, скаржник вважає помилковими твердження приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про «не наділення представника правом представляти інтереси довірителя в приватного виконавця» з огляду на зміст та сутність довіреності б/н від 15.04.2025.

Повернення приватним виконавцем виконавчого документа стягувачу із посиланням на положення пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження є проявом надмірного формалізму.

Натомість приватний виконавець заперечив вимоги скарги, зазначивши, що твердження стягувача про те, що у довіреності передбачено право представляти інтереси довірителя перед всіма юридичними та фізичними особами, не можна брати до уваги, оскільки скаржник звернувся до приватного виконавця, а не до Білецького Ігоря Мироновича як фізичної особи. У довіреності не зазначено про уповноваження довірителя представляти інтереси Товариства при зверненні до приватного виконавця, суб`єкта незалежної професійної діяльності чи суб`єкта владних повноважень.

Приватний виконавець не вважає надмірним формалізмом дії з повернення стягувачу виконавчого документа, оскільки довіреністю стягувача наділено представника повноваженнями представляти інтереси довірителя в органах державної виконавчої служби з питань виконання судових рішень (постанов) та/або ухвал господарського суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям приватного виконавця із винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження, суд зазначає, що положенням згаданої норми передбачено, що приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного в Законі України «Про виконавче провадження».

Стягувач зазначає, що межах виконавчого провадження №75065216 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем розшукано рухоме майно боржника (транспортні засоби), що знаходяться за адресою Львівська область, Стрийський район, с. Тростянець, вулиця Зелена, 4 (Напівпричіп марки FRUEHAUF) та місто Львів, вулиця Хлібна, будинок 1 (транспортний засіб, марка: RENAULT, модель: TRAFIC).

Відповідні відомості підтверджуються інформацією з офіційного електронного майданчика «Система електронних торгів арештованим майном».

Суд погоджується із твердженнями скаржника про територіальну підвідомчість виконавчих дій з виконання наказу у справі № 914/639/24, де боржником є Приватне підприємство «ГАЛИЧИНА АГРОРЕСУРСИ» (м. Глиняни, Львівський район, Львівська область), приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому Ігорю Мироновичу.

Натомість, об`єктом оцінки суду в межах розгляду скарги є підстави для прийняття виконавцем рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання відсутність повноважень у повіреного стягувача на представництво інтересів останнього в приватного виконавця.

Надаючи оцінку такій підставі суд враховує, що відповідно до статті 16 Закону України «Про виконавче провадження», сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Частиною 3 статті 244 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За наслідком аналізу обсягу повноважень, якими Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНА ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» наділило повіреного, Грищенка Олександра Миколайовича, згідно з довіреністю б/н від 15.04.2025, суд встановив, що повноваження повіреного згаданою довіреністю не обмежуються та поширюються, зокрема, на представництво інтересів стягувача відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суд погоджується із доводами скаржника, що позиція приватного виконавця щодо повернення наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24 без прийняття його до виконання, згідно з повідомленням від 11 червня 2025 року, із зазначенням про не підтвердження права представника заявника представляти інтереси довірителя, є проявою надмірного формалізму.

Суд наголошує, що згідно зі ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від" 29.06.2004, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97).

У рішеннях від 06.09.2007 у справі "Моргуненко проти України" та від 27.11.2008 у справі "Крутько проти України ЄСПЛ виснував, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою та другою стадіями одного провадження. Виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Натомість суд встановив відсутність «іншого випадку, передбаченого законом», як підстави для повернення приватним виконавцем наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24 без прийняття його до виконання згідно з повідомленням від 11 червня 2025 року з посиланням на норму п.2 частини третьої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Підсумовуючи, суд зазначає, що безпідставне повернення приватним виконавцем стягувачу виконавчого документа, а саме наказу суду у справі № 914/639/24 від 10.07.2024, без прийняття до виконання згідно з повідомленням від 11.06.2025, створює необґрунтовані перешкоди стягувачу у реалізації конституційної гарантії виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича під час примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24.

З метою відновлення порушених прав стягувача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича під час примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року по справі №914/639/24, зокрема з винесення повідомлення від 11 червня 2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження; визнати недійсним та скасувати повідомлення приватного виконавця від 11 червня 2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження; зобов`язати приватного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24.

Щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду скарги суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Суд враховує зазначення скаржником про орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із оскарженням дій приватного виконавця, з розрахунку 1 600, 00 грн 1 900, 00 грн за 1 годину роботи.

Натомість, у судовому рішенні за наслідком розгляду скарги суд не вирішує питання про розподіл судових витрат скаржника з огляду на відсутність доказів на підтвердження понесення таких витрат.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 340, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

УХВАЛИВ:

1. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича під час примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24 щодо винесення повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 11 червня 2025 року про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року по справі №914/639/24) стягувачу без прийняття його до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження.

2. Визнати недійсним та скасувати повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 11 червня 2025 року, котрим виконавчий документ (наказ Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року по справі №914/639/24) повернутий стягувачу без прийняття його до виконання на підставі пункту 2 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі №914/639/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 11.07.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.