ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 Справа № 917/393/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справ за позовом

Кременчуцької міської ради Полтавської області, 39600, м. Кременчук, площа Перемоги,

до Фізичної особи - підприємця Калюжної Віри Андріївни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення заборгованості з орендної плати

Обставини справи: Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася з позовом до Фізичної особи - підприємця Калюжної Віри Андріївни про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 27.12.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається, через несвоєчасну та неповну сплату орендної плати за користування земельною ділянкою, що є протиправною бездіяльністю відповідача, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, як власник земельної ділянки, була позбавлена можливості отримати плату за її використання іншою особою за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 в розмірі 48 130,36 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не скористався.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі № 917/393/25, постановлено, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 04.03.2025 надіслана рекомендованим листом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві ( АДРЕСА_1 , ).

Проте поштове відправлення не було вручене відповідачу та повернулося до суду у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку на відповідному конверті.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Суд також врахував, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Ураховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 08.10.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо зміни адреси відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

27.12.2013 Кременчуцька міська рада Полтавської області та фізична особа - підприємець Калюжна Віра Андріївна уклали договір оренди землі щодо земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівлі швацької майстерні та кафе «Дакота» з кадастровим номером :09:004:0003 по вул. Леонова, 2 в м. Кременчуці, загальною площею 470 кв. м.

27.12.2013 здійснена державна реєстрація права користування вказаною земельною ділянкою (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 4492, підстава внесення запису індексний №10054212 від 18.01.2014 за ФОП Калюжною Вірою Андріївно (далі - відповідач).

Згідно з пунктом 8 договір укладено строком на 15 років.

Пунктом 5 договору урегульовано, що нормативно - грошова оцінка земельної ділянки станом на 13.11.2013 року становить 711 471,90 грн, що підлягає щорічній індексації в порядку, визначеному статтею 289 Податкового кодексу України.

Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно та складає 28 458,88 грн в рік, з них: ФОП Калюжна Віра Андріївна орендну плату вносить за 39/50 частки земельної ділянки щорічно, що складає 22 222,15 грн.

Пунктом 10 договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до пункту 5 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 470 кв. м станом на 13.11.2013 становить 711 471,90 грн (1 513,77 грн за 1 кв. м), тобто 555 553,59 грн (1 513,77 грн за 1 кв. м) за ділянку 367 кв. м.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 367 кв. м на 2021 рік складає 1 053 998,31 грн (1513,77 грн*1,249*1,433*1,06 = 2871,93 грн*367 кв. м).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 367 кв. м на 2022 рік складає 1 159 397,04 грн (2871,93грн*1,1 = 3159,12грн*367 кв. м).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 367 кв. м на 2023 рік складає 1 333 307,33 грн (3159,12грн*1,15 = 3632,99грн*367 кв. м).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 367 кв. м на 2024 рік складає 1401305,09 грн (3632,99грн*1,051 = 3818,27 грн*367 кв. м).

Відповідачем не виконані умови договору оренди землі викладені у пункті 9 договору (зі змінами до нього), що є порушенням його умов.

Заборгованість відповідача за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 (з врахуванням сплат: 31.01.2022 2108,00 грн; 30.03.2022 1500,00 грн; 13.04.2022 819,00 грн; 27.05.2022 1500,00 грн; 22.06.2022 2500,00 грн; 29.07.2022 1000,00 грн; 08.09.2022 2380,00 грн; 15.12.2022 2318,80 грн; 15.02.2023 2318,80 грн; 08.03.2023 2318,80 грн; 28.03.2023 2318,80 грн; 30.03.2023 2318,80 грн; 06.04.2023 2318,80 грн; 13.04.2023 4637,60 грн; 05.06.2023 4396,00 грн; 29.09.2023 2600,00 грн; 05.10.2023 5200,00 грн; 27.12.2023 3000,00 грн; 05.08.2024 4000,00 грн) становить 48 130,36 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 2 цього Закону України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 615 цього ж Кодексу).

Зі змісту зазначених норм законодавства вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України, землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Так, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за земельну ділянку за договором оренди, що є порушенням статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та статей 288, 289 Податкового кодексу України.

Отже, через несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати за користування земельною ділянкою Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, як власник земельної ділянки, була позбавлена можливості отримати плату за її використання іншою особою за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 у розмірі 48 130,36 грн.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Водночас, згідно з пунктом 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до положень пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

З наведених положень Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі» вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю.

У правовій позиції Верховний Суд України в постанові від 03.12.2013 у справі № 5009/3430/12 зазначає, що виникнення у орендаря обов`язку сплачувати орендну плату відповідно до нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, ґрунтується на умовах договору оренди землі, за якими орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установив суд, заборгованість відповідача з орендної плати складає 48 130,36 грн за період з 01.11.2021 по 31.12.2024.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 48 130,36 грн заборгованості з орендної плати за період 01.11.2021 по 31.12.2024 є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Калюжної Віри Андріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, м. Кременчук, площа Перемоги, ) 48 130,36 заборгованості з орендної плати та 3 028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро Сірош