ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Справа№ 907/948/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Король Д.А.

учасники справи:

від позивача : не з`явся;

від відповідача 1: Кривошей О.Ю.

від відповідача 2: не з`явся.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024

у справі №907/948/22 (суддя Мальована Л.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс"

до 1) Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Потестас"

про відшкодування шкоди.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Потестас" про солідарне відшкодування шкоди в розмірі 93 395 Євро, завданої знищенням вантажу позивача під час перевезення відповідачем -1, що на момент звернення з позовом ставить 3. 617. 683,34 грн,.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при перевезенні відповідачем-1 вантажу позивача, 04.07.2022 на території Республіки Молдови сталася пожежа, внаслідок якої напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T державний номер НОМЕР_1 та вантаж було знищено, що підтверджується актом про пожежу від 04.07.2022.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22 у позові ТОВ "Фермент Плюс" відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано тим, що між сторонами договору перевезення не укладалось. Із акту про пожежу від 04.07.2022 неможливо встановити причину виникнення пожежі, вину перевізника у такій пожежі та місце розташування осередку пожежі.

Враховуючи вищезазначене, місцевий суд зробив висновок, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про відшкодування шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а відтак суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідача - 1 та відповідача - 2 на користь позивача 3 606 062,75 грн основного боргу та 54 090,94 грн витрат на оплату судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постанову мотивовано тим, що наявними матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору перевезення відповідач - 1 прийняв вантаж позивача до перевезення. 04.07.2022 на території Республіки Молдови сталася пожежа, внаслідок якої напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номер НОМЕР_1 та вантаж було знищено, що підтверджується актом про пожежу від 04.07.2022. Відповідно до Інвойсів № 145, 146, 147 від 29.06.2022, вартість вантажу, який було втрачено, становила 93 095,00 Євро (3 606 062,75 грн), що є реальними збитками, які поніс позивач в результаті втрати вантажу, в процесі перевезення, відповідальним за належне здійснення якого був відповідач -1.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2025 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі №907/948/22 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" у справі №907/948/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22 залишено без змін.

02.06.2025 Фізична особа-підприємець Солонін Ярослав Миколайович звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої відповідач 1 просив стягнути з позивача на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 907/948/22 у розмірі 55 000, 00 грн та суму судового збору сплаченого за подання касаційної скарги у розмірі 108 181, 90 грн

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 заяву ФОП Солоніна Я.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №907/948/22 прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 18.06.2025, встановлено іншим учасникам справи строк на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.

У судове засідання 18.06.2025 з`явився представник відповідача 1 та підтримав вимоги зазначені у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу, інші учасники у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи яких достатньо для розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву представника ФОП Солоніна Я.М. про ухвалення додаткового рішення, Північний апеляційний господарський суд виходить з такого.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 ГПК України, відповідних нормах Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

За змістом ст. 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Предметом апеляційного перегляду у даній справі була апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22.

В судовому засіданні 28.05.2025 в судових дебатах представником відповідача-1 було оголошено додаткову вимогу про стягнення з позивача судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2024 у справі №907/948/22 залишено без змін.

02.06.2025 Фізична особа-підприємець Солонін Ярослав Миколайович звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої відповідач 1 просив стягнути з позивача на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 907/948/22 у розмірі 55 000, 00 грн та суму судового збору сплаченого за подання касаційної скарги у розмірі 108 181, 90 грн

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано:

- копія Протоколу № 2 погодження договірної ціни від 23.12.2024;

- копія звіту про виконану роботу (надані послуги) від 06 січня 2025;

- копія акту приймання-передачі наданих послуг від 06 січня 2025;

- копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 06/01;

- копія звіту про виконану роботу (надані послуги) від 30 травня 2025;

- копія акту приймання-передачі наданих послуг від 30 травня 2025;

- копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 30/05 на 1 арк.

Згідно договору про надання правничої допомоги від 17.02.2023, укладеного між Солоніним Ярославом Миколайовичем (далі - Клієнт) та АБ «Кривошей і партнери», Клієнт доручає, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

23.12. 2024 року між сторонами було підписано Протокол № 2 погодження договірної ціни до Договору про надання правничої допомоги від 17.02.2023.

Відповідно до п. 4 Протоколу № 2 погодження договірної ціни від 23.12.2024 сторони погодили, що підготовка і подання касаційної скарги становить 45 000,00 грн, а представництво інтересів в суді апеляційної інстанції становить 5 000,00 грн. за одне призначене судове засідання.

На виконання умов вищевказаного договору представником відповідача-1 було підготовлено та подано касаційну скаргу.

З моменту укладення Протоколу № 2 погодження договірної ціни від 23.12.2024 у господарській справі № 907/948/22 Північним апеляційним господарським судом під час нового розгляду справи було призначено наступні дати судових засідань: 30.04.2024 та 28.05.2025.

На виконання умов договору Адвокатським бюро були заплановані години роботи адвоката на вищевказані дати та прийнято участь у відповідних судових засіданнях, що підтверджується Звітами та актами виконаних робіт від 06.01.2025 та від 30.05. 2025 року.

В свою чергу відповідачем було здійснено оплати в розмірі 45 000,00 грн та 10 000,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів.

Отже, матеріалами справи підтверджується понесення відповідачем 1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанціях.

Водночас позивачем не надано своїх заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справ №922/1964/21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 сформовано наступний висновок щодо застосування приписів ст. ст. 2, 123, 129, 244 ГПК України: " 241. Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та має на меті усунути неповноту судового рішення. Особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України".

Оцінюючи доводи, які містяться в заяві про ухвалення додаткового рішення колегія суддів виходить з того, що конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати (рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі №23-рп/2009).

Проаналізувавши зміст та обсяг наданих представником відповідача 1 послуг, значення цієї справи для сторін, співмірність виконаної адвокатом роботи в суді апеляційної та касаційної інстанціях, колегія судій виходить з того, що заявником було своєчасно вчинено всі дії, які вимагаються приписами ст. ст. 124, 126, 129 ГПК України, підтверджено необхідність надання послуг зазначених в акті, а також реальність їх надання, натомість відповідачем зазначене не спростовано (не подано заперечення щодо заяви про розподіл судових витрат).

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем 1 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, через призму критеріїв, встановлених ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача, а також обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності та реальності розміру витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 55 000 грн буде обґрунтованим та розумним розміром компенсації за послуги з надання професійної правничої допомоги понесеними ФОП Солоніним Я.М., оскільки цей розмір судових витрат є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Оскільки апеляційна скарга позивача залишена судом без задоволення, а отже судове рішення ухвалено на користь відповідачів, витрати ФОП Солоніна Я.М., на професійну правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій у сумі 55 000 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс".

Щодо вимоги представника відповідача 1 про стягнення з позивача суми судового збору сплаченого за подання касаційної скарги у розмірі 108 181,90 грн., колегія суддів зазначає, що це питання було вирішено в постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі №907/948/22.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №907/948/22 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" (89427, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розовка, вул. Трудова, 2а, код 43190969) на користь Фізичної особи - підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №907/948/22, понесені в судах апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі - 55 000 грн (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу

У зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці з 30.06.2025 по 04.07.2025 повний текст постанови складено та підписано 07.07.2025.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов