ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1917/25

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Рокитнянської селищної ради (09601, Київська обл., Білоцерківський р-н, селище Рокитне, вул. Незалежності, 2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОСТАРЧ (03194, м. Київ, Б. Руденка Миколи, 14-Д, офіс 1, приміщення 610)

про стягнення 14537035,18 грн. безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Рокитнянської селищної ради б/н від 09.06.2025 р. (вх. № 6148 від 09.06.2025 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОСТАРЧ про стягнення 14537035,18 грн. безпідставно збережених коштів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2025 р. було залишено без задоволення клопотання Рокитнянської селищної ради б/н від 23.05.2025 р. (вх. № 3845/25 від 09.06.2025 р.) про звільнення або зменшення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів, вказану позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу в строк до десяти днів з дня вручення такої ухвали усунути недоліки позовної заяви б/н від 09.06.2025 р. (вх. № 6148 від 09.06.2025 р.) шляхом надання доказів сплати судового збору за вказаним позовом у сумі 174444,42 грн.; зазначення в позовній заяві коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; надання доказів направлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами.

25.06.2025 р., під час перебування судді у відпустці, через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 19.06.2025 від 25.06.2025 р. (вх. № 8892/25 від 25.06.2025 р.), за змістом якої позивач просить звільнити його від сплати судового збору, задовольнити позов, стягнути з ТОВ ЄВРОСТАРЧ 14537035,18 грн. безпідставно збережених коштів.

26.06.2025 р., під час перебування судді у відпустці, через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 26.06.2025 р. від 26.06.2025 р. (вх. № 8958/25 від 26.06.2025 р.) про усунення недоліків, за змістом якої позивач, серед іншого, просить суд відстрочити термін сплати судового збору або ж звільнити від сплати судового збору.

Дослідивши подані позивачем заяви, у тому числі - про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку, що наведені в ухвалі Господарського суду Київської області від 16.06.2025 р. про залишення позовної заяви без руху недоліки Рокитнянською селищною радою не були усунуті в повному обсязі, з огляду на таке.

Як вбачається із поданих заяв, Рокитнянська селищна рада, на усунення недоліків позовної заяви, клопотала про відстрочення терміну сплати судового збору або ж звільнення від його сплати, зокрема, через значний розмір судового збору, який є суттєвим фінансовим навантаженням на місцевий бюджет.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює зазначені питання, є Закон України "Про судовий збір", статтею 2 якого визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду, тобто позивачі. Відповідно до частини 1 ст. 3 вказаного закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, обов`язок сплати судового збору законом покладено на позивача.

Слід відзначити, що пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 р. у справі № 906/308/20.

У даному випадку, предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, позивач не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", а зазначені ним у позовній заяві підстави звернення до суду не передбачені вказаною нормою.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§ 60).

Поряд з цим, як зазначено в ухвалах Верховного Суду від 03.07.2025 р. у справі № 910/4983/24, від 02.07.2025 р. у справі № 914/2567/24, від 26.06.2025 р. у справі № 910/10520/24 та багатьох інших, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, що визначає як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р.

З огляду на викладене, в силу приписів чинного процесуального законодавства, підстави для задоволення клопотань Рокитнянської селищної ради про звільнення, відстрочення або зменшення сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі є відсутніми.

Як зазначалося в ухвалі Господарського суду Київської обалсті від 16.06.2025 р. про залишення позовної заяви Рокитнянської селищної ради без руху, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 п. 2 ч. ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

При зверненні до Господарського суду Київської області із позовною заявою через систему "Електронний суд", Рокитнянською селищною радою не було надано документів, які підтверджують сплату судового збору.

Враховуючи розмір заявлених позивачем майнових вимог, а саме - 14537035,18 грн., при поданні позовної заяви останній мав сплатити 174444,42 грн. (14537035,18 грн. х 1,5%) х 0,8) судового збору.

Однак, позивачем судовий збір сплачено не було, і, відповідно, за наслідками виконання позивачем ухвали суду від 16.06.2025 р., якою позовну заяву було залишено без руху, недоліки позовної заяви в цій частині усунуто не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає поверненню.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Рокитнянської селищної ради № 19.06.2025 від 25.06.2025 р. (вх. № 8892/25 від 25.06.2025 р.) в частині звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Клопотання Рокитнянської селищної ради про відстрочення терміну сплати судового збору або ж звільнення від сплати судового збору, яке міститься у заяві № 26.06.2025 р. від 26.06.2025 р. (вх. № 8958/25 від 26.06.2025 р.) про усунення недоліків позовної заяви, залишити без задоволення.

3. Позовну заяву Рокитнянської селищної ради б/н від 09.06.2025 р. (вх. № 6148 від 09.06.2025 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОСТАРЧ про стягнення 14537035,18 грн. безпідставно збережених коштів вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 14.07.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна