ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа № 910/9620/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

представники сторін не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю КРАТОС Україна

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024

у справі № 910/9620/24 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР

до Товариства з обмеженою відповідальністю КРАТОС Україна

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР (далі позивач; ТОВ ЕКСФЕР; заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КРАТОС Україна (надалі відповідач; ТОВ КРАТОС Україна; апелянт; скаржник) про стягнення 495 362,81 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КРАТОС Україна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР заборгованість - 415 872,00 грн, пеню - 28 372,47 грн, 3% річних - 3 170,17 грн, інфляційні втрати - 11 699,31 грн та судовий збір - 4 192,52 грн. В іншій частині вимог позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 заяву ТОВ ЕКСФЕР про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ КРАТОС Україна на користь ТОВ ЕКСФЕР витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 55 609,42 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ТОВ КРАТОС Україна звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 по справ № 910/9620/24 та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ ЕКСФЕР у задоволенні позовної заяви щодо стягнення заборгованості у розмірі 495 362, 81 грн та скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 в частині задоволення вимог ТОВ ЕКСФЕР щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 55 609, 42 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 апеляційну скаргу ТОВ КРАТОС Україна на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/9620/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/9620/24 залишено без змін.

Представником ТОВ "ЕКСФЕР" подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9620/24 щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що надані документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу свідчать про те, що ТОВ «ЕКСФЕР» понесено витрати на таку допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а тому витрати підлягають відшкодуванню на користь товариства.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 10.06.2025 заяву позивача у справі № 910/9620/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9620/24 щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСФЕР" про стягнення витрат на правничу допомогу на 25.06.2025.

До апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких ТОВ КРАТОС Україна просить відмовити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСФЕР» у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Відповідач вказує, що розмір заявлених представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфер" витрат у сумі 20 000,00 грн не відповідає критеріям реальності та розумності їхнього розміру. Такі витрати позивача не мали характеру необхідних і не були співрозмірними із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим.

Представники сторін в судове засідання 25.06.2025 не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками від 12.06.2025 про доставку електронного документа в електронні кабінети останніх.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань сторін про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про розподіл судових витрат, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

На підставі долучених до матеріалів справи документів, апеляційним господарським судом встановлено, що на підтвердження судових витрат представником позивача надано копії: договору-доручення про надання правничої допомоги від 20.03.2024, укладеного між Адвокатським бюро Ольги Пєнязькової (адвокатське бюро; виконавець; бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР (клієнт) (скорочено - договір); додатку № 3 від 23.12.2024 до договору; додатку № 4 від 17.02.2025 до договору; платіжної інструкції про сплату 20 000 грн.

У п. 1 Додатку № 4 до договору сторони погодили, що гонорар бюро за:

підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 910/9620/24;

представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції,

становить 20 000,00 грн.

В свою чергу, заперечуючи проти покладення на відповідача судових витрат, останній посилається на невідповідність розміру правничої допомоги критеріям реальності, розумності їхнього розміру та співмірності з виконаною роботою.

Апеляційний господарський суд зазначає, що частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

У наведеному контексті судова колегія, в частині послуг з підготовки та надання відзиву на апеляційну скаргу, що передбачено в пункті 1 додатку № 4, приймає до уваги, що викладені позивачем у відзиві заперечення на апеляційну скаргу в межах рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/9620/24 майже дублюють зміст позову (а.с. 1 том. 1), відповіді на відзив (а.с. 209 т. 1) та додаткових письмових пояснень (а.с. 219 т. 1), наданих в суді першої інстанції.

Крім цього, подібні за змістом нормативні процесуальні посилання в частині апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/9620/24 зазначені заявником у заяві від 21.11.2024 про ухвалення додаткового рішення, яку, між іншим, місцевим господарським судом частково задоволено.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за участь адвоката у судових засіданнях апеляційного господарського суду (представництво у суді апеляційної інстанції), то судова колегія звертає увагу, що у справі проводилось всього два судових засідання: 24.03.2025 та 09.06.2025.

Тим самим, колегія суддів вважає, що заявником доведений обсяг правничої допомоги у відповідних частинах.

В свою чергу, як вказав позивач у своїй заяві, виконавцем надавались послуги з ознайомлення з апеляційною скаргою ТОВ «КРАТОС Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/9620/24.

В наведеному суд апеляційної інстанції звертає увагу, що такого виду послуг в пункті 1 додаткової угоди № 4 не передбачено.

Крім того, за п. 3 зазначеної угоди додаткові витрати, що будуть необхідні для виконання обов`язків бюро за договором оплачуються клієнтом згідно актів.

Втім, відповідного акта заявником до заяви та до матеріалів справи не додано.

На підставі викладеного вище, дослідивши надані позивачем докази, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на його користь 15 000,00 грн (зміст послуг, передбачений п. 1 додаткової угоди № 4) витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів зазначає, що судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції стягуються з відповідача на користь позивача в сумі 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9620/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КРАТОС Україна (адреса: 02081, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 23, оф. 309; ідентифікаційний код - 44830793) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСФЕР (адреса: 08502, Київська обл., м. Фастів, вул. Козятинська, буд. 20, кв. 21; ідентифікаційний код - 41869021) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

3. У задоволенні заяви в решті вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, - відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/9620/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 04.07.2025.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак