ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/311/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

секретар судового засідання: Газарової Є.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов А.В., адвокат, ордер серії АР №1232441 від 04.04.2025 (в режимі відеоконференції )

від відповідача: Лугіна С.А., адвокат, довіреність від 25.07.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд"

до Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради

про визнання додаткових угод до договору постачання електричної енергії укладеними

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області відповідно до ухвали суду 13.03.2025 відкрив провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" до відповідача Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради з вимогами про визнання Додаткової угоди до Договору №2 від 01.01.2025 про постачання електричної енергії споживачу у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви, за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначив на 14.04.2025 о 14:30 год.

Суд ухвалою від 08.04.2025 об`єднав в одне провадження справу №906/311/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" до Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради з вимогами про визнання Додаткової угоди до Договору №2 від 01.01.2025 про постачання електричної енергії споживачу укладеною у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви та справу №906/409/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" до Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору постачання електричної енергії №2 від 01.01.2025 в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви; присвоїв об`єднаним судовим справам єдиний номер - №906/311/25.

Суд ухвалою від 12.05.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу №906/311/25 до судового розгляду по суті на 27.05.2025 о 11:00.

В судовому засіданні 27.05.2025 Суд заслухав вступне слово учасників справи та розпочав стадію дослідження доказів.

Суд ухвалою від 27.05.2025 оголосив перерву в судовому засіданні до 05.06.2025 о 15:30.

05.06.2025 представник ТОВ "Газенерго-Трейд" адвокат Артем Іванов через підсистему "Електронний суд" надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи по суті з підстав зайнятості у слідчих діях.

Суд ухвалою від 05.06.2025 відклав розгляд справи по суті на 30.06.2025 р. о 10:00. В судовому засіданні 30.06.2025 Суд перейшов на стадію ухвалення та проголошення рішення суду, ухваливши відкласти судове засідання до 12:00 год. 11.07.2025.

В судовому засіданні 11.07.2025 Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду про відмову від позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" звернулося з позовом до відповідача Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради про визнання Додаткової угоди до Договору №2 від 01.01.2025 про постачання електричної енергії споживачу укладеною у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням 01.01.2025 між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 та, за доводами Позивача, всупереч умовам договору Відповідач відмовився укладати відповідну додаткову угоду щодо вартості поставленої електричної енергії за січень 2025 року. Окрім того , доводить Позивач, Відповідач відмовився укладати відповідну додаткову угоду щодо вартості поставленої електричної енергії за лютий 2025 року.

В свою чергу, згідно з п.5.2 Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 01.01.2025 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Так, 31.01.2025 Позивач звернувся до Відповідача з пропозицією укладення додаткової угоди за результатами спожитої електричної енергії за січень до рівня 8,514 грн за 1кВт.год з інформацією з сайту АТ "Оператор ринку". Однак Відповідач листом від 06.02.2025 за вих. № 50/02/25 відмовив в укладенні додаткової угоди.

Позивач доводить, що підвищення ціни на електричну енергію є непрогнозованим ( його неможливо передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Оскільки Відповідач ухилився від врегулювання питання зміни ціни товару шляхом укладення додаткової угоди, Позивач вимушений вимагати врегулювання спірного питання в судовому порядку у спосіб визнання додаткової угоди укладеною. Належність та ефективність обраного способу захисту підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постанові від 24.09.2019 у справі № 922/3129/18. Про можливість внесення змін до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 01.01.2025 шляхом укладення додаткової угоди в судовому порядку йдеться у п. 14.7 Договору.

У відзиві на позов Відповідач вимоги останнього не визнає. Так, враховуючи обсяг закупівлі електричної енергії за Договору про постачання електричної енергії, ціна за 1кВт/год. становила 6,60 грн з ПДВ, про що зазначено у додатку 2 до цього Договору. Позивач у листі № 31/01-174 від 31.01.2025 з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору постачання електричної енергії просив змінити ціну електричної енергії за січень 2025 до рівня 8,514 грн з ПДВ. Оскільки Відповідач відмовився підписати додаткову угоду щодо зміни ціни товару за січень 2025, Позивач повідомив про припинення постання електричної енергії з 28.02.2025, а 26.02.2025 надіслав на електронну пошту Відповідача додаткову угоду щодо розірвання Договору постачання електричної енергії. В свою чергу, початкова ціна тендерної пропозиції Позивача становила 1 465 109,10грн з ПДВ за 195 000 кВт/год. При такій ціні тендерної пропозиції ціна за 1 кВт/год. становила 7,51338 грн з ПДВ. Однак Позивач під час проведення аукціону самостійно зменшив ціну своєї тендекрної пропозиції до 1 287 000,00грн з ПДВ, тим самим зменшивши ціну за 1 кВт/год. до 6,6-0грн з ПДВ. Доводи Позивача про те, що ціни на електричну енергію є непрогнозованими і ця обставина є підставою для зміни товару в бік збільшення до 8,514 грн з ПДВ не заслуговують на увагу, оскільки Позивач достеменно знав, що фактична ціна купівлі електричної енергії електропостачальником на всіх сегментах ринку як станом на день подання його тендерної пропозиції , так і на день укладення Договору № 2 аж ніяк не становить 4,22192 грн, а отже і ціна 6,60грн з ПДВ за за 1 кВт/год. не може бути вигідною для нього. На підставі викладених та інших доводів, Відповідач просив у позові відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01 січня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" та Комунальним підприємством "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради укладено Договір № 2 про постачання електричної енергії споживачу ( далі - Постачальник, Споживач та Договір про постачання електричної енергії).

За Договором про постачання електричної енергії Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії - 195 000 кВт.год. ( п. 2.3).

Вартість Договору складає 1 287 000,00грн з ПДВ ( п. 5.1).

Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору ( п. 3.3).

Вартість цього Договору та ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках , передбачених ст. 41 Закону України " Про публічні закупівлі" та згідно ст. 651 ЦК України ( п.5.1).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до Договору ( п.5.2).

Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України " Про ринок електричної енергії" тощо ( п.5.3).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у платіжних документах про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни ( п.5.4).

У разі збільшення ціни товару на ринку Постачальник письмово звертається до Споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку є інформація, що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" ( п.5.5).

Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає інформацію у документальному вигляді (роздруківку із сайту), що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор рину", про зміну ціни електричної енергії за період стосовно якого подається письмове звернення, що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Зміна ціни за одиницю товару регламентується шляхом укладання додаткових угод пропорційно коливанню середньозваженої ціни ( п.5.5).

Договір про постачання електричної енергії укладено на строк до 31.12.2025.

Істотні умови Договору, укладеного відповідно до п.п. 10 і 13 Особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі , крім погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку , що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент її укладення ( п. 14.5).

У сі зміни та доповнення до Договору вносяться письмово додатковими угодами, які стають невід`ємною його частиною (п. 14.7).

Додатком 1 до Договору постачання електричної енергії є заява-приєднання згідно з якою початком постачання є 01 січня 2025. Додатком 2 до Договору постачання електричної енергії є комерційна пропозиція згідно з якої ціна товару визначається за формулою : Ц факт = Цкуп.+Тп+Впост+Ппост+Тр., де Цкуп. - фактична ціна купівлі електричної енергії енергопостачальником на всіх сегментах ринку.

08 січня 2025 Сторони спору підписали Додаткову угоду до Договору постачання електричної енергії згідно з якою конкретизували джерела фінансування: з місцевого бюджету - 1 200 517,50грн та від господарської діяльності - 86 482,50 грн.

Згідно укладеної Додаткової угоди № 2 від 31.01.2025 Сторони спору внесли зміни в адресні реквізити Постачальника.

Постачальник листом № 31/01-174 від 31.01.2025 звернувся до Споживача з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору постачання електричної енергії про зміну ціни електричної енергії за січень 2025 до рівня 8,514 грн з ПДВ на підставі п.5.2 цього Договору та ч.3 ст. 631 ЦК України згідно з якою умови додаткових угод можуть бути застосовані за взаємною згодою сторін до відносин між ними, які виникли до їх укладення. До листа № 31/01-174 від 31.01.2025 Постачальник додав два примірники додаткової угоди, розрахунок ціни за 1 кВт/год. за січень 2025 та скріншот з сайту АТ "Оператор ринку" за січень 2025.

Споживач у листі № 50/02/25 від 06.02.2025 відмовився підписати додаткову угоду до Договору постачання електричної енергії про зміну ціни електричної енергії за січень 2025 до рівня 8,514 грн з ПДВ з тих підстав, що на момент проведення аукціону (24.12.2024) Постачальник розумів , що тариф за фактично спожиту електричну енергію складає 8,796 грн з ПДВ, а не 6,60 грн з ПДВ, однак самостійно прийняв рішення запропонувати саме таку вартість для перемоги у відкритих торгах. Відповідно до ч.3 ст. 632 ЦКУ зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Фактичне постачання електричної енергії відбулось протягом січня 2025. Підстави для зміни ціни товару відсутні.

У відповідь на лист Споживача № 50/02/25 від 06.02.2025, Постачальник листом № 06/02-174 від 06.02.2025 повторно наголосив на наявності підстав для внесення змін до Договору постачання електричної енергії в частині зміни ціни товару шляхом укладення додаткової угоди та одночасно повідомлено про припинити постачання електричної енергії після 28.02.2025 (останній день постачання електричної енергії). В доповнення до листа № 06/02-174 від 06.02.2025 Постачальник у листі № 0702/3-174 від 07.02.2025 вказує, що ціну за фактично спожиту електричну енергію в січні місяці визначено згідно фактичної середньозваженої ціни на РДН за повний січень (5,81756грн) з врахуванням величини інших складових формули, визначених за результатом проведеного аукціону і відповідно до умов укладеного Договору. Постачальник повторно до листа № 31/01-174 від 31.01.2025 надіслав Споживачу два примірники проєкта додаткової угоди про зміну ціни за 1 кВт/год. електричної енергії за січень 2025.

В подальшому Постачальник листом № 06/03-2-174 від 06.03.2025 звернувся до Споживача з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору постачання електричної енергії про зміну ціни електричної енергії за лютий 2025 до рівня 8,784грн з ПДВ на підставі п.5.2 цього Договору та ч.3 ст. 631 ЦК України згідно з якою умови додаткових угод можуть бути застосовані за взаємною згодою сторін до відносин між ними, які виникли до їх укладення. До листа № 06/03-2-174 від 06.03.2025 Постачальник додав два примірники додаткової угоди, розрахунок ціни за 1 кВт/год. за лютий 2025 та скріншот з сайту АТ "Оператор ринку" за лютий 2025.

Споживач не вчинив дій щодо підписання додаткової угоди до Договору постачання електричної енергії за лютий 2025. Листом № 77/02/25 від 28.02.2025 Споживач підтвердив, що отримав 26.02.2025 на електронну пошту додаткову угоду про припинення Договору постачання електричної енергії з 28.02.2025, однак заперечив проти її підписання.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У частині 2 ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

За приписами ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Закон України «Про публічні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписами ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З огляду на зазначене, Суд констатує, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі Велика Палата Верховного Суду не відступила від наведеної правової позиції та не змінювала її в силу наявних повноважень.

Окрім того, Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Водночас метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23.

Таким чином, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідно до п. 3-7 розд. Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Відповідно до п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:

2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 не передбачає внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі», а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23 , від 06 лютого 2025 у cправі № 916/747/24 ).

Верховний Суд у постанові від 28.08.2024 у справі № 918/694/23 вказав на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.

Суд зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Однак Суд не надає оцінки доводам позову в частині обґрунтованості і документального підтвердження факту коливання ціни 1 кВт/год. на ринку електричної енергії протягом січня та лютого 2025 та чи не призведе загальне збільшення такої ціни до перевищення 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі з наступних мотивів.

Насамперед, Суд поділяє доводи Відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Частина 3 статті 651 ЦК України дійсно передбачає право сторін встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Водночас зазначена норма матеріального права не може бути застосована судом у разі укладення господарського договору у судовому порядку. Так, згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Правило ч.1 ст. 14 цього Кодексу передбачає, що цивільні обов`язки особа зобов`язана виконувати у межах, встановлених договором. Отже, особа не може бути зобов`язана судом виконати цивільні обов`язки , які не існували раніше до дати набрання чинності рішенням суду про укладення договору між його сторонами (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом ( ст.ст. 651, 654 ЦК України).

Згідно зі ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили. Отже, для реалізації права сторони на зміну умов договору в судовому порядку з іншої дати, ніж дата набрання чинності рішенням суду, не допускається.

У ч. 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналогічне визначення строку господарського договору містить ч.7 ст. 180 ГК України. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення ( ч.1 ст. 251 ЦК України). Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом зазначених норм внесення змін можливе лише до чинного договору (такого, що діє на час звернення до суду з позовом та ухвалення відповідного судового рішення). В іншому випадку буде відсутній предмет спору, яким і є у такому разі договір, до якого вносяться зміни (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 910/288/20 та від 09.03.2023 року у справі №914/3461/21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 у справі № 320/5115/17 зроблено висновок, що після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах.

Сторони справи визнали, що Договір № 2 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2025 розірвано в односторонньому порядку з ініціативи Постачальника (Позивача у справі) з 28.02.2025.

Підстави для внесення змін до припиненого Договору № 2 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2025 в судовому порядку відсутні.

Одним із принципів господарського судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статті 13 ГПК України, який передбачає у частині другій вказаної статті обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд сприяє учасникам процесу в реалізації ними прав, запобігає зловживанню правами та вживає заходи для виконання ними їхніх обов`язків ( п.п. 4, 5 ч. 5 ст. ст. 13 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 статті 14 ГПК України).

Частина 2 ст. 86 ГПК України визначає, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 86 ГПК України).

З врахуванням викладеного, рішення суду ухвалено на підставі безпосередньо досліджених доказів, що визначають предмет доказування у цій справі, та які і вплинули на сформульовані у рішенні суду висновки.

Щодо розподілу судового збору

При ухваленні рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (п.5 ч.1 ст.237 ГПК України). У резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат (п.2 ч.5 ст.238 ГПК України).

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У ч.1 ст.123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.123 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені у Законі "Про судовий збір".

Положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Як у п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, так і у п.3 ч.4 ст.129 ГПК України встановлено, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, законом встановлений принцип пропорційності розподілу судових витрат (постанова Верховного Суду від 20.03.2024 року у cправі № 910/12731/22).

Водночас у разі відмови у позові, сплачений судовий збір покладається на позивача у справі на підставі п.2 ч.1 ст.129 ГПК України. Так, при зверненні з цим позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.03.2025 № 4620.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" у позові до Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради визнати укладеними додаткові угоди за січень та лютий 2025 до Договору №2 від 01.01.2025 про постачання електричної енергії.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.07.25

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 - сторонам через Ел.суд