ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" липня 2025 р. м. Київ Справа №911/2372/22

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» від 10.06.2025 (вх. № суду 5261) про розстрочення виконання рішення суду у справі №911/2372/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Володимира Момота, 53)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132 Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б)

про стягнення 5163966,21 грн

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники учасників:

від позивача: Андрієвська О.В.

від відповідача: Сорокіна І.В.

від третьої особи: не з`явився

встановив:

Господарським судом Київської області розглянута справа №911/2372/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі (третя особа), про стягнення 5163966,21 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2023 у справі №911/2372/22, надалі рішення у справі №911/2372/22, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 5163966,21 грн основного боргу задоволено частково стягнуто з відповідача на користь позивача 3540809,75 грн основного боргу та 53112,15 грн витрат зі сплати судового збору; в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача в частині стягнення 1623156,46 грн основного боргу відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №911/2372/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» на рішення у справі №911/2372/22 залишено без задоволення, рішення у справі №911/2372/22 залишено без змін.

10.06.2025 до Господарського суду Київської області за допомогою підсистеми «Електронний суд» від ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» надійшла заява від 10.06.2025 про розстрочення виконання рішення у справі №911/2372/22, надалі заява про розстрочення виконання рішення. У цій заяві ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» (відповідач-боржник) просить суд виконання рішення у справі №911/2372/22 розстрочити на один рік, починаючи з 09.07.2025 по 09.06.2026, посилаючись на складний фінансовий стан боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2025 судове засідання з розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду призначено на 26.06.2025.

В судове засідання 26.06.2025 з`явились усі учасники справи, які надали пояснення по суті заяви відповідача про розстрочення виконання рішення, в судовому засіданні оголошувалась перерва на 09.07.2025.

04.07.2025 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

В судове засідання 09.07.2025 з`явились позивач та відповідач, які надали пояснення. В судовому засіданні 09.07.2025 за результатами розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання рішення судом після перерви проголошено вступну та резолютивну частини цієї ухвали Господарського суду Київської області від 09.07.2025 у справі №911/2372/22.

Дослідивши подану відповідачем заяву від 10.06.2025 про розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, за змістом вказаних норм права відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Враховуючи, що судове рішення, виконання якого просить відстрочити заявник, ухвалено 05.10.2023, а із заявою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» звернулося до суду у червні 2025, тобто, більше ніж через один рік з дня ухвалення судового рішення (через 1 рік та 7 місяців), то в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки частина п`ята статті 331 ГПК України містить імперативну вимогу про неможливість відстрочення виконання судового рішення більше ніж на один рік з дня його ухвалення, яка не підлягає двоякому тлумаченню.

Підстави для відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення за наведених обставин значення не мають та судом не досліджуються.

До подібних висновків у пункті 56 постанови від 16.10.2020 дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/2912/15, Верховний Суд у постановах від 03.10.2024 у справі №824/50/22, від 07.11.2024 у справі №824/111/22 та від 06.02.2025 у справі №824/45/22.

Отже, суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення без задоволення.

Суд при цьому також відмічає, що залишення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення без задоволення не позбавляє сторін на укладення мирової угоди в процесі виконання рішення при умові наявності взаємної згоди сторін на таку мирову угоду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2, 5, 7, 9, 11, 13, 14, 74, 75, 234-236, 331 ГПК України, суд

ухвалив:

Заяву від 10.06.2025 (вх. № суду 5261) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про розстрочення виконання рішення суду у справі №911/2372/22 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.07.2025.

Суддя О.О. Третьякова