РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2025Справа № 910/2216/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центромістобуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркадстрой"

про стягнення 7051596,80 грн.

за участі представників:

від позивача: Стецьків Л.В.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центромістобуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркадстрой" про стягнення за договором будівельного підряду від 27.05.2021 № 27/05/21-1 невикористаного авансу в сумі 6 982 223,58 грн. та 69 373,22 грн. витрат за вивезення будівельного сміття, як безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Дана ухвала суду та подальші ухвали в справі вручені в електронний кабінет відповідача, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Проте, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2025 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залишення позову без руху з огляду на недотримання позивачем пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України, частини 2 статі 164 ГПК України. Так, у заяві відповідачем наголошено, що додані до позовної заяви документи не містять таких елементів згідно з пунктом 5.26. ДСТУ: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, відбитку печатки позивача.

Водночас, із матеріалів справи слідує, що позовна заява сформована та подана позивачем через систему «Електронний суд».

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Стаття 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до пункту 5.2) розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, (далі - Положення) електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (пункт 5.4-1 розділу І Положення).

Згідно з пунктом 27 розділу ІІІ Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Тобто, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс, вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису. Дана правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 591/6212/23.

Отже, суд дійшов висновку про відповідність поданих позивачем разом із позовною заявою електронних копій паперових документів вимогам чинного процесуального законодавства, оскільки останні разом із позовною заявою скріплені кваліфікованим електронним підписом керівника позивача. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Також, протокольною ухвалою суду від 13.05.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування оригіналів документів та здійснено огляд документів у судовому засіданні 13.05.2025 року.

Крім того, огляд оригіналів доказів здійснено судом під час дослідження доказів у судовому засіданні 19.06.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 між позивачем (Замовник) та відповідачем (Підрядник) укладено договір будівельного підряду № 27/05/21-1 (далі - Договір), згідно з п.п. 1.1.11. якого роботи виконуватимуться на Об`єкті: «Будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. П. Лумумби, 12 в Печерському районі м. Києва», 2-а черга будівництва.

У пункті 1.1.14. Договору вказано, що Підрядник виконує на Об`єкті, відповідно до умов Договору та ДБН наступні Роботи: монтаж навісного вентильованого фасаду на стелі та стіні терас на поверхах 6 - 31 включно.

Згідно з пунктом 2.1. Договору Підрядник зобов`язується виконати, за завданням Замовника, власними або залученими силами і засобами Роботи відповідно до проектної документації і передати їх результати Замовнику у встановлений цим Договором строк, а Замовник зобов`язується надати Підряднику Фронт Робіт, затверджену Проектну документацію, здійснювати приймання виконаних Підрядником Робіт і проводити оплату Робіт відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору строки виконання робіт встановлені сторонами у Графіку виконання робіт (Додаток № 4 до Договору).

Пунктом 4.1. Договору та в Додатку № 3 до Договору «Договірна ціна» визначено тверду договірну ціну Договору в сумі 18 818 314,88 грн., у т.ч. ПДВ 20% 3 136 385,81 грн.

За умовами пунктів 4.3., 4.3.1. Договору Замовник перераховує Підряднику авансову оплату в сумі 200 000 грн., а також може здійснювати авансову оплату на придбання матеріальних ресурсів, необхідних для виконання робіт.

Підрядник зобов`язаний сплачувати Замовнику послуги з вивезення будівельного сміття в сумі 0,6 % від вартості кожного із підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 4.5. Договору).

Відповідно до пункту 13.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами, який визначений у преамбулі, та діє до 31.12.2021 (або до повного виконання його сторонами).

Пунктами 13.3., 13.3.1. Договору передбачено, що Договір може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою Замовника за умови повідомлення про це Підрядника за 14 календарних днів до розірвання Договору.

Згідно з пунктом 13.4. Договору в разі дострокового розірвання Договору сторони протягом п`яти робочих днів зобов`язуються провести звірку взаємних розрахунків з врахуванням раніше сплачених авансів і виконаних робіт, підписати акт звірки, акти виконаних робіт, інші необхідні документи. За наслідками проведеної звірки сторони проводять остаточні розрахунки (доплата Підряднику, або повернення Замовнику зайво сплачених коштів).

У пункті 15.1 Договору зазначено, що останній вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами зобов`язань по ньому.

Відповідно до Графіку виконання робіт кінцевий строк виконання всіх робіт становить не пізніше 21.12.2021.

Із матеріалів справи слідує, що позивач на виконання Договору перерахував на рахунок відповідача оплату на загальну суму 18 544 427,78 грн., що підтверджується довідкою АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» № 735 від 28.03.2024 та платіжними інструкціями ПАТ КБ «АКОРДБАНК»: № 342 від 06.10.2023 на суму 68 100,00 грн.; № 379 від 17.10.2023 на суму 39 600,00 грн.; № 440 від 20.10.2023 на суму 61 500,00 грн.; № 626 від 20.11.2023 на суму 100 000,00 грн.; № 637 від 20.11.2023 на суму 50 000,00 грн.; № 856 від 30.11.2023 на суму 11 584,98 грн.; № 1106 від 15.12.2023 на суму 10 000,00 грн.; № 1188 від 28.12.2023 на суму 38 079,69 грн.

Водночас, відповідач виконав роботи на загальну суму 11 562 204,20 грн. що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість: за червень 2021 року на суму 499 572,18 грн.; за липень 2021 року на суму 1 082 856,13 грн.; за серпень 2021 року на суму 933 820,03 грн.; за вересень 2021 року на суму 1 692 171,42 грн.; за жовтень 2021 року на суму 911 095,63 грн.; за листопад 2021 року на суму 2 203 321,95 грн.; за січень 2022 року на суму 904 352,23 грн.; за липень 2022 року на суму 290 059,93 грн.; за вересень 2023 року на суму 909 583,72 грн.; за листопад 2023 року на суму 2 135 370,98, грн.

У зв`язку з неповним виконанням робіт за Договором позивач направляв відповідачу претензії № 56 від 19.07.2023, № 10 від 02.02.2024 щодо негайного виконання робіт на суму отриманих авансів, а також сплати боргу за вивезення будівельного сміття.

У відповіді на претензію № 10 від 02.02.2024 відповідач листом № 16-02-1/24 від 16.02.2024 повідомив, що претензія позивача не відповідає вимогам законодавства, а також не містить доказів на підтвердження наявності боргу.

Надалі, 12.03.2024 позивач направив відповідачу повідомлення від 16.02.2024 № 13 про відмову від договору підряду, мотивовану повільним виконанням відповідачем робіт. У зв`язку з цим, позивач просив повернути невикористаний аванс на суму 6 982 223,58 грн. та сплатити борг у сумі 69 373,22 грн. за вивезення будівельного сміття. Також, позивачем долучено акт звірки взаємних розрахунків для підписання.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 2 статті 837 ЦК України передбачає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875 ЦК України).

Статтею 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною 2 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Судом установлено, що за умовами договору від 27.05.2021 № 27/05/21-1 тверда договірна ціна Договору становить 18 818 314,88 грн., з якої позивачем сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 18 544 427,78 грн.

Проте, відповідач виконав роботи лише на загальну суму 11 562 204,20 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість.

При цьому, відповідно до Графіку виконання робіт кінцевий строк виконання всіх робіт мав становити не пізніше 21.12.2021, однак доказів виконання відповідачем робіт за договором у повному обсязі на суму 18 544 427,78 грн. матеріали справи не містять.

Крім того, за умовами пункту 4.5. Договору відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу послуги з вивезення будівельного сміття в сумі 0,6 % від вартості кожного із підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт.

Утім, до матеріалів справи не надано доказів оплати відповідачем 0,6 % від вартості кожного наявного в матеріалах справи акту приймання виконаних будівельних робіт, тобто в сумі 69 373,22 грн.

Так, позивач звертався до відповідача з претензіями № 56 від 19.07.2023, № 10 від 02.02.2024 про повернення невикористаного авансу та сплату боргу та 12.03.2024 із повідомленням від 16.02.2024 № 13 про відмову від договору підряду згідно з пунктами 13.3, 13.4 договору, до якого долучено акт звірки взаємних розрахунків.

Разом із цим, матеріали справи не містять доказів підписання відповідачем відповідно до пункту 13.4. Договору акту звірки взаємних розрахунків або надання вмотивованих зауважень щодо визначеної позивачем суми невикористаного авансу та боргу за вивезення будівельного сміття.

У частині 3 статті 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Положеннями частин 1, 3 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Зі змісту цієї норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного цією нормою, є сукупність таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Відмова замовника від договору є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог ст.1212 ЦК (постанови Верховного Суду від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, від 01.06.2021 у справі №916/2368/18, від 24.11.2021 у справі №910/17235/20, від 19.03.2025 у справі № 910/2026/24, від 04.06.2025 у справі № 910/6822/24).

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача невикористаного авансу в розмірі 6 982 223,58 грн. та 69 373,22 грн. боргу за вивезення будівельного сміття, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центромістобуд" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркадстрой" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42/44, офіс LL2- B; ідентифікаційний код 42104905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центромістобуд" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7; ідентифікаційний код 40902007) 6 982 223 (шість мільйонів дев`ятсот вісімдесят дві тисячі двісті двадцять три) грн. 58 коп. невикористаного авансу, 69 373 (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят три) грн. 22 коп. витрат за вивезення будівельного сміття, а також 105773 (сто п`ять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 95 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 07.07.2025 року.

Суддя К.В. Полякова