ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 Справа № 917/567/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА, 04112, місто Київ, вулиця Теліги Олени, будинок 6 літ. В

до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "САЛАМАНДРА", 36019, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Колективна, будинок 10

про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації

Обставини справи: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УНІКА звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 28 532,14 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 4672 від 08.04.2025) проти позову заперечує, посилаючись на відсутність порушення права на момент звернення до суду та не набуття позивачем права на отримання страхового відшкодування. Позивач не подавав заяву про страхове відшкодування та не надавав необхідних документів, строк для виплати страхового відшкодування взагалі не розпочався. Отже, посилання позивача на порушення 90-денного строку для виплати вважає безпідставним, оскільки такий строк не міг бути порушений через відсутність належного звернення позивача до страховика.

З огляду на викладене, вважає, що позовні вимоги ПрАТ СК УНІКА не підлягають задоволенню у зв`язку з недотриманням обов`язкової досудової процедури врегулювання спору та відсутністю порушення 90-денного строку для виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27/03/2025 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТНАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" та ОСОБА_1 (далі Страхувальник) уклали сертифікат добровільного страхування наземного транспорту КАСКО № 030401/4605/0000374 від 08.02.2024, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням.

Строк дії договору з 11.02.2024 по 10.02.2025.

05.09.2024 о 17 год 45 хв по вул. І. Дзюби, 1 у місті Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ) та транспортного засобу Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.09.2024 у справі про адміністративні правопорушення № 759/19090/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" за полісом № 223560995 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду майну становить 160 000,00 грн, франшиза складає 3 200,00 грн).

Згідно з рахунком-фактурою № від 10.09.2024 ТОВ Укравто на Борщагівці вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 склала 31 732,14 грн (у т. ч. ПДВ 5 288,69 грн).

24.09.2024 ПрАТ СК "Уніка" склало страховий акт № 3, в якому позивач визнав подію страховим випадком і прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 31 732,14 грн.

Відповідно до зазначеного страхового акту, позивач виплатив страхове відшкодування на користь страхувальника у сумі 31 732,14 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0189854 від 25.09.2024.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору.

ПрАТ СК Саламандра (як страхова компанія, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність водія «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 ) має відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.

Сума страхового відшкодування, належного до сплати відповідачем на користь позивача, становить 28 532,14 грн (із розрахунку: 31 732,14 грн 3 200,00 грн = 28 532,14 грн).

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив виплату позивачу суми страхового відшкодування, останній звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 2 статті 108 Закону України Про страхування вказано, якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (від 01.07.2004 № 1961-IV, що діяв в редакції на дату страхового випадку) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У статті 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з пунктом 1.6 вказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Kia Stonic» д.н.з. НОМЕР_1 , убачається, що рік випуску автомобіля - 2020, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (05.09.2024) строк експлуатації зазначеного автомобіля не перевищував 7 років.

Так, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

На підтвердження здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач надав рахунок-фактуру № від 10.09.2024 ТОВ «Укравто на Борщагівці» та платіжну інструкція № 0189854 від 25.09.2024.

Відповідач не виконав своїх зобов`язань зі сплати страхового відшкодування позивачу, відповідач факт наявності заборгованості не заперечує, доказів сплати коштів у повному обсязі матеріали справи не містять, тому вимога про стягнення 44 154,28 грн є правомірною та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов (вх. № 4672 від 08.04.2025) щодо відсутності порушеного права у позивача на момент звернення до суду та не набуття позивачем права на отримання страхового відшкодування, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Як повідомив позивач у позовній заяві, заходи досудового врегулювання спору не проводилися, позивач одразу звернувся до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, враховуючи сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо визначення порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на відсутність обов`язку звернення потерпілого з відповідною заявою до страховика та наявність альтернативного способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування (висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 та від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к (щодо альтернативного порядку отримання потерпілим страхового відшкодування шляхом звернення з відповідною вимогою до суду)), позивач правомірно звернувся безпосередньо до суду з цим позовом.

Крім того, враховуючи висновок суду касаційної інстанції у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 910/6013/20, у разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Позивач у позовній заяві зазначив про те, що ним понесено витрати в сумі 7 000,00 грн на професійну правничу допомогу та просив стягнути з відповідача зазначену суму витрат.

Відповідач у відзиві на позов вважає таку вимогу необґрунтованою, неспівмірною та такою, що підлягає відхиленню.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

31.12.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (клієнт) та Адвокатське бюро Адвокатське бюро Олександра Лисова Еквіт, назву якого змінено на Адвокатське бюро Лисов2856 Еквіт (Бюро) уклали договір про надання правової допомоги № 1/20ю.

Додатковою угодою № 4 від 07.01.2025 визначено, що дія договору № 1/20ю від 31.12.2020 припиняється 31.12.2025.

Так, згідно з пунктом 4.1 договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Додатком №1 від 04.03.2025 до договору про надання правової допомоги №1/20ю сторони визначили, що клієнт доручає АБ Лисов2856 Еквіт, в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І. В., надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним та господарським судочинством, сума страхового відшкодування 31 732,14 грн.

За надання бюро клієнтові правової (правничої) допомоги клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 7 000,00 грн за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, фіксована сума гонорару адвоката сплачується на підставі виставленого бюро клієнту рахунку, оплата гонорару здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів на рахунок Адвокатського бюро Лисов2856 Еквіт у безготівковій формі, яке в свою чергу має надати правову допомогу в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, про що в подальшому звітує клієнту та надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу.

Згідно з договором № 1/20ю про надання правової допомоги та Додатком № 1 до нього від 04.03.2025 позивач поніс витрати та сплатив на користь АБ «Лисов2856 «Еквіт» 7 000,00 грн, відповідно до рахунку № 60 від 20.03.2025.

Пунктом 1 додатку № 1 від 04.03.2025 до договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 погоджена фіксована сума гонорару адвоката за договором у розмірі 7 000,00 грн.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним (Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18).

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн, позивач надав договір про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, Додаток № 1 від 04.03.2025 до договору № 1/20ю від 31.12.2023, розрахунок витрат на правову допомогу на суму 7 000,00 грн, ордер серія АА № 1393498 та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Білокінь А. В. серія РН № 1639, платіжну інструкцію № 245 від 11.03.2025.

Ураховуючи те, що розмір гонорару адвоката визначено у фіксованому розмірі (7 000,00 грн), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про відшкодування зазначених витрат в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, 36019, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. В, м. Київ, 04112, ) 28 532,14 грн страхового відшкодування, 2 422,40 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Видати наказ після набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро Сірош