РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2025Справа №910/3487/25

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7 370,52 грн,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7 370,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 14.09.2021 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого, на думку позивача, скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/207650592, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 7 370,52 грн покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 відкрито провадження у справі №910/3487/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 про відкриття провадження у справі №910/3487/25 була доставлена до електронного кабінету Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" 24.03.2025 о 23 год. 05 хв., про що судом було отримано інформацію 25.03.2025 о 16 год. 19 хв.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвала суду від 24.03.2025 вручена відповідачу 25.03.2025.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі №910/3487/25 встановлено Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" вправі було подати відзив на позов у строк до 09.04.2025 включно.

08.04.2025 Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позов (зареєстрований в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" 09.04.2025), в якому відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що, незважаючи на те, що спірна дорожньо-транспортна пригода сталась 25.07.2022, позивач дотепер не звертався до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" із належною заявою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП, тобто пропустив річний строк на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ "Страхова група "Оберіг" заявляє, що позивач прострочив законодавчо встановлений строк для надання заяви про виплату страхового відшкодування та звернення із позовом до суду, відтак будь-які вимоги щодо відшкодування шкоди являються безпідставними та протизаконними. Щодо поданих позивачем доказів на підтвердження розміру завданої шкоди, то відповідач вважає їх недостовірними, зокрема посилається на те, що оцінювач не оглядав пошкоджений автомобіль, а склав звіт на основі акту огляду складено неуповноваженим представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", відповідно оцінювач не міг достовірно визначити характер пошкоджень, а його звіт складено з порушенням пунктів 5.1, 5.5., 8.5 Методики.

Пунктом 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі №910/3487/25 встановлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО" строк на подання відповіді на відзиву - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Примірник відзиву був доставлений до електронного кабінету Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" 08.04.2025 о 21 год. 03 хв., що підтверджується Квитанцією №31443754 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що відзив на позов був вручений позивачу 09.04.2025.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" вправі було подати відповідь на відзив у строк до 14.04.2025 включно, однак таким своїм правом не скористалось.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило, а відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

14.09.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3.5 Договору строк його дії встановлено з моменту внесення першого страхового платежу (у повному обсязі), на поточний рахунок страховика, але не раніше 24.09.2021, і діє до 23.09.2021.

25.07.2022 близько 13 год. 25 хв. при заїзді на шляхопровід, який знаходиться на перетині вулиці Академіка Заболотнього та проспекту Академіка Глушкова в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Transit, під час здійснення повороту праворуч не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля Ford Focus, який рухався попереду в одному і тому ж напрямку та по тій же смузі, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода за взаємною згодою водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 25.07.2022 (Європротоколом).

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закони України та нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто станом на 25.07.2022, а тому в подальшому судом будуть наводитись положення законодавства в реакції, що діяла станом на 25.07.2022.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Отже, з 19 вересня 2011 року в Україні в силу Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 №3045-VI запроваджено механізм спрощеного оформлення ДТП.

Згідно з абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, визначено, що якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до зазначеної Інструкції, у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді на спеціальному бланку, так і в електронній формі з використанням системи "Електронний Європротокол".

Відповідно до пункту 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Отже, сам факт складання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 25.07.2022 є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Дослідивши схему та обставини ДТП, які вказані водіями у повідомленні (Європротоколі) від 25.07.2022, суд дійшов висновку про порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , який в свою чергу визнав свою вину у спричиненні ДТП в п. 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.07.2022.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.07.2022, підтверджує настання дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаних автомобілів, а також те, що винною особою у дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем при розгляді цієї справи.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Постановою правління Національного банку України "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №108 від 30.05.2022 затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000,00 грн на потерпілого.

У зв`язку з зверненням страхувальника до страховика за Договором із актом (протокол) огляду ТЗ - заявою на виплату від 26.07.2022, позивачем на підставі страхового акту №2247444-1 від 01.08.2022, розраховано страхове відшкодування з урахуванням виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто" (СТО) рахунку на оплату №1848 від 27.07.2022 на суму 7 370,52 грн та виконано свої зобов`язання за Договором з відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів на рахунок СТО у сумі 7 370,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням №22800 від 01.08.2022.

Тобто фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 7 370,52 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як було встановлено судом, спірна ДТП, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася з вини водія автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/207650592, що підтверджується інформацією із бази Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Наведеним договором (поліс №ЕР/207650592) передбачено, що франшиза становить - 0, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду акт (протокол) огляду ТЗ - заяву на виплату від 26.07.2022, страховий акт №2247444-1 від 01.08.2025, виставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто" (СТО) рахунок на оплату №1848 від 27.07.2022 на суму 7 370,52 грн, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто" акт виконаних робіт №2549 від 30.09.2022, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертна компанія "Фаворит-Ассистанс" звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу вих. №40973 від 25.11.2024 та платіжне доручення №22800 від 01.08.2022 на суму 7 370,52 грн з призначенням платежу - страхове відшкодування згідно СА №2247444-2 від 01.08.2022 за дог. №-10-01 від 14.09.2021, стр. ОСОБА_1 , заяв. 26.07.2022, рах. №1848 від 27.07.2022.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (надалі - Методика), передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску останнього - 2014, а відтак на момент ДТП строк його експлуатації перевищував 7 років, тому при визначенні вартості відновлювального ремонту спірного автомобіля підлягає врахуванню коефіцієнт фізичного зносу.

У відповідача наявний обов`язок з відшкодування не фактично виплаченої страховиком за Договором суми страхового відшкодування, а витрати, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1- ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16.

Тобто коефіцієнт фізичного зносу автомобіля підлягає застосуванню не до загальної вартості матеріалів та робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а лише до вартості замінених на нові складових частин автомобіля.

Як вбачається із наданого позивачем рахунку на оплату №1848 від 27.07.2022 та акту виконаних робіт №2549 від 30.09.2022, відновлення автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , відбувалось без зміни його складових частин - здійснювався лише ремонт та фарбування заднього бамперу. При цьому суд обізнаний із неможливістю виконання лако-фарбувальних робіт без попереднього миття автомобіля.

Оскільки при ремонті автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , не здійснювалась заміна комплектуючих (запчастин) даного автомобіля на нові, то і підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу немає.

З огляду на наведене, твердження Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про неналежність такого доказу як складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертна компанія "Фаворит-Ассистанс" звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу вих. №40973 від 25.11.2024, судом відхилюються як необґрунтовані, оскільки у даному звіті визначався коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не впливає на вирішення спору у справі №910/3487/25, оскільки в даному випадку для відновлювального ремонту транспортного засобу не використовувались нові запчастини.

Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , із застосуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 7 370,52 грн.

Як вбачається із платіжного доручення №22800 від 01.08.2022, виплачені в якості страхового відшкодування за Договором кошти у розмірі 7 370,52 грн, були перераховані на рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто".

Актом виконаних робіт №2549 від 30.09.2022 підтверджується виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто" відновлювального ремонту застрахованого за Договором автомобіля після одержання від позивача суми коштів, необхідної для такого ремонту.

Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість. Такі висновки суду базуються на тому, що сума, перерахована згідно платіжного доручення №22800 від 01.08.2022, дорівнює сумі, зазначеній у рахунку на оплату №1848 від 27.07.2022, а в останньому вказано, що вартість робіт з ремонту автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням вартості матеріалів з ПДВ складає 7 370,52 грн.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАР-Авто" (індивідуальний податковий номер 33) є платником податку на додану вартість, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ, які міститься на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.

Відтак, керуючись п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про правомірність включення до виплаченого страхувальнику за Договором страхового відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 1 228,42 грн.

Керуючись нормами ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого за Договором транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 7 370,52 грн.

Враховуючи визначені полісом №ЕР/207650592 розмір франшизи - 0 та ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн, встановлений судом розмір вартості відновлювального ремонту, право на відшкодування якого перейшло до позивача, - 7 370,52 грн, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 7 370,52 грн.

На підтвердження виконання вимог ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо звернення до страховика за полісом із заявою на виплату страхового відшкодування (вих. №2113/1 від 11.08.2022), позивачем надано суду роздруківку електронного листа, з якого вбачається, що представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" з електронної пошти 11.08.2022 о 18 год. 13 хв. було направлено електронний лист із вкладенням заяви (регрес) №2113/1 на електронну пошту .

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За інформацією із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься одним із засобів зв`язку з відповідачем є електронна пошта .

З огляду на наведене, суд доходить до висновку, що електронна пошта є офіційною електронною поштою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".

З огляду на наведене, суд приймає надану позивачем роздруківку електронного листа як належний доказ направлення 11.08.2022 Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" заяви на виплату страхового відшкодування (вих. №2113/1 від 11.08.2022) та відповідно відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про пропуск Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" річного строку для звернення до страховика за полісом ОСЦПВ із заявою про здійснення страхового відшкодування.

Зважаючи направлення позивачем відповідачу засобами електронного зв`язку заяви на виплату страхового відшкодування (вих. №2113/1 від 11.08.2022) 11.08.2022 о 18 год. 13 хв., тобто після закінчення робочого часу, то суд дійшов висновку, що така заява вважається врученою Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" 12.08.2022.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" повинне було сплатити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО" кошти в розмірі 7 370,52 грн до 10.11.2022 включно.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" не здійснено відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 7 370,52 грн підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 7 370,52 грн.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" підлягають задоволенню повністю, а з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 7 370,52 грн.

Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення коштів у розмірі 7 370,52 грн.

В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У відповідності до наведених приписів закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8).

В той же час, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" за звернення до господарського суду із майновою вимогою про стягнення коштів у розмірі 7 370,52 грн сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №15986 від 12.03.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 605,60 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/3487/25 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 2 422,40 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 14, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14; ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 7 370 (сім тисяч триста сімдесят) грн 52 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 04.07.2025.

Суддя Р.В. Бойко