ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1635/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/1635/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В, )

до відповідача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь (з), вул. Суворова, буд. 2а, )

про стягнення 105 612,61грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» звернулось до Господарського суду Одеської області до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради про стягнення 105 612,61грн.

Ухвалою від 30.04.2025р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ було залишено без руху.

02.05.2025р. до господарського суду надійшла заява (вх. №14152/25) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1635/25. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його адресу реєстрації та отримана останнім 19.05.2025р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» є постачальником електричної енергії та діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.07.2021 №1180.

01.11.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» (Постачальник) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №13/2024.

Відповідно до пункту 2.1 Договору за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість спожитої електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.3 договору, найменування предмета закупівлі за цим договором відповідно до коду національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 09310000-5 «Електрична енергія», а саме: електрична енергія, формульне ціноутворення, без розділу.

Строк (термін) поставки товару визначається з дати, зазначеної в заяві до договору про постачання електричної енергії сповивачу (далі заява) за формою яка є додатком 4 до договору, до 31.12.2024року (включно). (п.3.1 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Споживачу електричну енергію в строк до 31.12.2024р. (включно)

Згідно п.3.2 договору, постачання товару за цим договором здійснюється для забезпечення потреб об`єкта (об`єктів) електропостачання споживача, які визначені в таблиці 1 додатка 1 до договору (далі об`єкт (об`єкти) і приєднанні до мережі відповідного оператора систем розподілу, визначеного в додатку 2 до договору.

Інформацію про планові обсяги споживання товару визначено в таблиці 2 додатку 1 до договору (п.3.3. договору).

Відповідно до додатку 1 до договору планові обсяги споживання електричної енергії становлять всього 58 300 кВт/год.

Ціна Договору становить 430 885,74 гри (чотириста тридцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 74 коп.) з ПДВ, у тому числі ПДВ 71 814,29 грн (сімдесят одна тисяча вісімсот чотирнадцять гривень 29 коп.), 359 071,45 грн (триста п`ятдесят дев`ять тисяч сімдесят одна гривня 45 коп.) без ПДВ (пункт 5.1 договору).

Пунктом 5.3 договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5.2 договору фактична ціна за одиницю Товару за кожен розрахунковий період визначається після завершення кожного розрахункового періоду відповідно до порядку, визначеного в додатку 2 договору.

Згідно п.2.1 додатку 2 договору фактична ціна за одиницю Товару (кВ/год) (складові ціни в формулі вказуються без ПДВ) для Споживача групи Б за розрахунковий період розраховується за формулою: Цф =((Ц сз +Тпер+V)* Wб*Р) * Wб , де Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.04.2025 3 Цф фактична ціна за одиницю електричної енергії (грн/кВт*год); Ц сз - середньозважена ціна на ринку «на добу наперед» за розрахунковий період, шо формується оператором ринку та публікується на його офіційному вебсайті без ПДВ (грн/кВт*год); Тпер тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений НКРЕКП, який діє для відповідного розрахункового періоду без ПДВ (грн/кВт*год); Wб - фактичний обсяг споживання електричної енергії по об`єкту (об`єктам) Споживача групи Б за розрахунковий період, (кВт год); V - розмір торговельної надбавки / знижки Постачальника, що визначений під час підписання Договору і становить -0,0337 гри, (не змінюється протягом строку дії Договору). Р - математичне вираження ставки податку на додану вартість (наприклад, ПДВ - 20 % дорівнює 1.2), яке вказується залежно від системи оподаткування Постачальника.

Позивач вказує, що за весь період дії договору відповідачу поставлено електричну енергію в загальному обсязі 70 788 кВт*год., згідно з даними оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на загальну суму 529 732,52 грн. з ПДВ, а саме: у листопаді 2024 року 39 858 кВт*год. на суму 289 958,34 грн., що підтверджується підписаним Споживачем Актом приймання передачі Товару (електричної енергії) №146124111 від 30.11.2024 та рахунком на оплату № від 04.12.2024 за фактично спожиту електроенергію; - у грудні 2024 року 30 930 кВт*год. на суму 239 774,18 грн, що підтверджується надісланим Споживачу Актом коригування №1 від 31.12.2024 до Акту приймання-передачі №146124121 від 10.12.2024 та рахунком на оплату № від 07.01.2025 р. до Акту коригування №1 від 31 грудня 2024 року.

Тобто, як зазначає позивач, незважаючи на зазначення в додатку № 1 до договору щомісячних планових обсягів споживання електричної енергії, графік споживання Відповідачем не дотримувався, фактичне споживання електричної енергії значно відрізнялось від запланованих обсягів.

Згідно пункту 2.3.13 ПРРЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Також, згідно пункту 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до пункту 9.14.1 Кодексу комерційного обліку, АКО (адміністратор комерційного обліку) має передавати АР (адміністратор розрахунків) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Пунктом 9.14.3 Кодексу комерційного обліку визначено, що учасники ринку та АР використовують для розрахунків та інших комерційних цілей виключно сертифіковані дані щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, відібраної, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії, що отримані від АКО та зберігаються у нього для кожної ТКО (точки комерційного обліку).

Відповідно до пункту 5.3.1 договору оплата товару за цим договором здійснюється на підставі підписаного Сторонами Акта, за формою, визначеною в додатку 3 до цього Договору, протягом 10 робочих днів із дати підписання Споживачем Акта за відповідний розрахунковий період та/або протягом 5 робочих днів з дня надходження коштів (бюджетного фінансування) на рахунок. Оплата Товару, який буде поставлений Постачальником протягом грудня 2024 року, здійснюється 3 урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти на підставі авансового рахунку, наданого Постачальником, у разі, якщо джерелами фінансування є кошти державного або місцевого бюджету України. За зверненням Споживача Постачальник надає авансовий рахунок за фактичною ціною електричної енергії, розрахованою відповідно до додатка 2 до Договору за попередній розрахунковий період (листопад).

Згідно пункту 5.3.3 договору акт складається та підписується Постачальником та надається Споживачу для підписання щомісяця до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Споживач розглядає та підписує Акт протягом п`яти робочих днів або в цей же строк надсилає Постачальнику вмотивовану відмову від його підписання.

Положеннями пункту 13.7. договору передбачено, що офіційним засобом повідомлення за цим Договором є електронна пошта (наприклад, засобами електронного зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення тощо).

Позивач вказує, що керуючись умовами договору він направив відповідачу на зазначену в Договорі адресу електронної пошти: Акт приймання передачі Товару (електричної енергії) №146124121 від 10.12.2024 та Акт коригування №1 від 31.12.2024 до Акту приймання-передачі №146124121 від 10.12.2024 та рахунок на оплату № від 07.01.2025 р. до Акту коригування №1 від 31 грудня 2024 року.

В той же час, як зазначає позивач, оригінал Акту коригування №1 від 31.12.2024 до Акту приймання-передачі №146124121 від 10.12.2024 не був підписаний Відповідачем та не повернений на адресу Позивача.

За посиланнями позивача, згідно з платіжними інструкціями відповідачем поставлений обсяг електричної енергії оплачений в наступному розмірі: - за розрахунковий період листопада 2024 року 289 958,34 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №82, 575, 90, 424, 74, 65, 95, 97; - за розрахунковий період грудня 2024 року 134 161,57 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 85, 81, 595, 100, 96, 102, 431, 68.

Позивач наголошує, що відповідач за спожиту електричну енергію здійснив повну оплату за розрахунковий період листопада 2024 року у сумі 289 958,34 грн. та часткову оплату за розрахунковий період грудня 2024 року у сумі 134 161,57 грн.. В той же час, оплату за решту спожитої у грудні 2024 року електричної енергії в сумі 105 612,61 грн. здійснено не було.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» (Постачальник) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №13/2024.

Відповідно до пункту 2.1 Договору за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість спожитої електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем відповідачу було поставлено електричну енергію на загальну суму 529 732,52 грн. з ПДВ, а саме: у листопаді 2024 року 39 858 кВт*год. на суму 289 958,34 грн., що підтверджується підписаним споживачем Актом приймання передачі товару (електричної енергії) №146124111 від 30.11.2024 та рахунком на оплату № від 04.12.2024 за фактично спожиту електроенергію; у грудні 2024 року 30 930 кВт*год. на суму 239 774,18 грн, що підтверджується надісланим споживачу Актом коригування №1 від 31.12.2024 до Акту приймання-передачі №146124121 від 10.12.2024 та рахунком на оплату № від 07.01.2025 р. до Акту коригування №1 від 31 грудня 2024 року.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5.3.1 договору оплата товару за цим договором здійснюється на підставі підписаного Сторонами Акта, за формою, визначеною в додатку 3 до цього Договору, протягом 10 робочих днів із дати підписання Споживачем Акта за відповідний розрахунковий період та/або протягом 5 робочих днів з дня надходження коштів (бюджетного фінансування) на рахунок. Оплата Товару, який буде поставлений Постачальником протягом грудня 2024 року, здійснюється 3 урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти на підставі авансового рахунку, наданого Постачальником, у разі, якщо джерелами фінансування є кошти державного або місцевого бюджету України. За зверненням Споживача Постачальник надає авансовий рахунок за фактичною ціною електричної енергії, розрахованою відповідно до додатка 2 до Договору за попередній розрахунковий період (листопад).

Положеннями пункту 13.7. договору передбачено, що офіційним засобом повідомлення за цим Договором є електронна пошта (наприклад, засобами електронного зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення тощо).

Як вбачається з матеріалів справи керуючись умовами договору позивач направив відповідачу на зазначену в Договорі адресу електронної пошти: Акт приймання передачі Товару (електричної енергії) №146124121 від 10.12.2024 та Акт коригування №1 від 31.12.2024 до Акту приймання-передачі №146124121 від 10.12.2024 та рахунок на оплату № від 07.01.2025 р. до Акту коригування №1 від 31 грудня 2024 року.

Поряд з цим, як встановлено судом, відповідачем вартість отриманої електричної енергії оплачена частково, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 105 612,61грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати отриманої електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 105 612,61грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В, ) до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь (з), вул. Суворова, буд. 2а, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овідіопольської селищної ради (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь (з), вул. Суворова, буд. 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ» (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В, ) основний борг в сумі 105 612 (сто п`ять тисяч шістсот дванадцять)грн. 61коп. та судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 липня 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна