РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2025Справа № 910/5329/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості до Акціонерного товариства "Українська залізниця", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - фізичної особи ОСОБА_1 , про стягнення 11 025,36 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Дніпропетровський обласний центр зайнятості (далі - Центр) звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця) 11 025,36 грн безпідставно набутих коштів, сплачених позивачем у формі допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , як працівнику Залізниці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 травня 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5329/25 та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання). Цією ж ухвалою суду залучено ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та зобов`язано позивача надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви з доданими до неї документами, а також надати суду відповідні докази.

13 травня 2025 року на адресу суду від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї документами.

15 травня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив від цієї ж дати, у якому останній вважав заявлені позовні вимоги передчасними та просив суд зупинити провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до прийняття Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду остаточного рішення в справі № 190/678/23 за позовом ОСОБА_1 до Залізниці в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", третя особа - Криворізька територіальна профспілкова організація, про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідач зазначав, що у разі скасування Верховним Судом рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2023 року в справі № 190/678/23, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 5 березня 2024 року та яким: визнано незаконним і скасовано наказ Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці від 9 березня 2023 року № 10К-335/ОС про звільнення ОСОБА_1 з посади інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо", поновлено ОСОБА_1 на посаді інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці з 14 березня 2023 року, а також стягнуто з Залізниці в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 березня 2023 року по день ухвалення рішення (5 вересня 2023 року) в розмірі 63 211,20 грн, - поновлення прав відповідача стане можливим лише шляхом ініціювання нового судового процесу, що буде надмірним тягарем для Залізниці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 травня 2025 року в задоволенні клопотання Залізниці від 15 травня 2025 року про зупинення провадження у справі № 910/5329/25 відмовлено.

19 травня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 14 травня 2025 року, у якій останній просив проводити розгляд справи без його участі.

Жодних інших клопотань та заяв по суті спору від учасників справи не надходило.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи подання сторонами заяв по суті спору, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань учасників справи, у яких останні заперечували проти розгляду даного спору по суті, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи всіх документів і доказів, необхідних для повного, всебічного й об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці від 9 березня 2023 року № 10К-335/ОС (НОК-335/ос) звільнено ОСОБА_1 з посади інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв`язку зі скороченням штату.

Судом встановлено, що 14 березня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву від вказаної дати до Кам`янської філії Центру про надання йому статусу безробітного та про призначення передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) виплати допомоги по безробіттю. Копія вказаної заяви ОСОБА_1 міститься в матеріалах справи.

З наявного в матеріалах справи витягу з наказів Центру від 18 вересня 2023 року "Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та нормативними актами щодо їх застосування" по особі ОСОБА_1 (персональна картка № 00036) вбачається, що наказами Кам`янської філії Центру: від 14 березня 2023 року № HT230314, від 16 травня 2023 року № HT230516, від 18 травня 2023 року № 230518, від 21 липня 2023 року № 230721, від 15 вересня 2023 року № HT230915, - зазначеній особі надано статус безробітного з 14 березня 2023 року; призначено виплату допомоги по безробіттю з 15 березня 2023 року по 8 березня 2024 року та відкладено її виплату (у зв?язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні з підприємств, організацій, установ, або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку) з 15 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року; розпочато виплату допомоги по безробіттю з 13 квітня 2023 року та з 12 липня 2023 року припинено виплату вказаної допомоги (у зв?зку з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці" № 2622 - щодо обмеження строку виплати допомоги по безробіттю до 90 днів).

Частиною 4 статті 75 Господарського кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2023 року в справі № 190/678/23, що набрало законної сили в установленому законом порядку, визнано незаконним та скасовано наказ Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці від 9 березня 2023 року № 10К-335/ОС про звільнення ОСОБА_1 з посади інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо", поновлено ОСОБА_1 на посаді інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці з 14 березня 2023 року, а також стягнуто з Залізниці в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 березня 2023 року по день ухвалення рішення (5 вересня 2023 року) в розмірі 63 211,20 грн. Копія вказаного рішення міститься в матеріалах цієї справи.

На виконання рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2023 року в справі № 190/678/23 наказом структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці від 15 вересня 2023 року № 21/ОС "Про поновлення на роботі за рішенням суду" скасовано наказ відповідача від 9 березня 2023 року № НОК-335/ОС "Про звільнення ОСОБА_1 з посади інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", поновлено вказану особу з 14 березня 2023 року на посаді інструктора структурного підрозділу "П`ятихатське вагонне депо" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці та призначено виплату ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У зв`язку з цим наказом Кам`янської філії Центру від 15 вересня 2023 року № НТ230915 припинено з 15 вересня 2023 року реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного на підставі абзаца 10 підпункту 1 пункту 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2023 року № 446 (далі - Порядок), у зв?язку з виданням відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі. Цим же наказом Центру прийнято рішення про повернення сплачених ОСОБА_1 коштів з 15 березня 2023 року за рахунок роботодавця на підставі абзаца 2 пункту 4 статті 35 Закону, яким передбачено, що з роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Зі змісту наданих позивачем копій довідок (додаток № 4 до персональної картки ОСОБА_1 № 00036 "Нарахування допомоги по безробіттю та платежі" та розрахунки до персональної картки № НОМЕР_1 ), вбачається, що ОСОБА_1 за період перебування на обліку в Центрі отримав допомогу по безробіттю з 14 березня 2023 року по 14 вересня 2023 року в розмірі 11 025,36 грн.

24 січня 2024 року та 29 травня 2024 року Кам`янська філія Центру зверталася до відповідача з досудовими претензіями від вказаних дат №№ 63/2024, 696/2024 про необхідність повернення матеріальної допомоги, виплаченої ОСОБА_1 у розмірі 11 025,36 грн. Однак, ці претензії залишені Залізницею без задоволення та виконання.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом, який, згідно з його преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітній у Центрі в період з 14 березня 2023 року по 14 вересня 2023 року (знятий з обліку в зв?язку з виданням відповідно до законодавства про працю наказу про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі). За цей період вказаній особі було виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 11 025,36 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до абзаца 10 підпункту 1 пункту 32 Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Центр припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону визначено, що виплата допомоги по безробіттю також припиняється в разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України "Про зайнятість населення".

Незаконність звільнення з посади ОСОБА_1 відповідачем встановлена рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2023 року в справі № 190/678/23, яке набрало законної сили в установленому законом порядку. Цим же рішенням вказану особу поновлено на займаній посаді.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Приписами частини 4 статті 35 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що з роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, положеннями статей 34, 35 Закону прямо встановлено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

При цьому, статтею 8 Закону передбачено, що Фонд створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону функції виконавчої дирекції Фонду, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16 грудня 2020 року № 2663, завдання з реалізації державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, здійснення контролю за використанням роботодавцями та безробітними коштів Фонду покладено на Державну службу зайнятості (далі - Служба). Служба складається з Державного центру зайнятості, міжрегіональних, регіональних центрів зайнятості та їх філій, Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, закладів професійної (професійно-технічної) освіти Державної служби зайнятості, інших закладів освіти Державної служби зайнятості, а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою.

За змістом пунктів 1-3 розділу ІІІ цього Положення Державний центр зайнятості, який є головною державною установою у централізованій системі державних установ Служби, виконує повноваження безпосередньо та через міжрегіональні, регіональні центри зайнятості та їхні філії.

Відповідно до Положення про Центр, затвердженого наказом Державної центру зайнятості від 2 листопада 2023 року № 177 (копія якого наявна в матеріалах справи), позивач є неприбутковою державною установою в централізованій системі державних установ Державної служби зайнятості, підпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості.

Одним із завдань Центру, визначених пукнтом 17 зазначеним вище Положенням, є стягнення коштів у випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, суд дійшов виснвоку про те, що Центр є належним позивачем у даній справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Суд зазначає, що відповідач по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні частини 4 статті 35 Закону, а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, оскільки невиконання відповідачем законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 6 липня 2018 року в справі № 921/220/17-г/16.

Отже, достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт його поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. Факт оскарження відповідачем вказаного рішення в касаційному порядку не впливає на чинність та обов`язковість останнього під час розгляду даної справи господарським судом. Докази скасування Верховним Судом рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2023 року в справі № 190/678/23 чи зупинення дії останнього на час його перегляду судом касаційної інстанції у матеріалах справи відсутні і сторонами надані не були. Такі відомості відсутні і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Оскільки заявлена до стягнення сума заборгованості, яка складає 11 025,36 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і Залізниця на момент прийняття рішення не надала доказів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Центру до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу. У зв`язку з цим даний позов підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Центру.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості (49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Юрія Савченка, будинок 12; ідентифікаційний код 03490909) 11 025 (одинадцять тисяч двадцять п`ять) грн 36 коп. допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_1 , та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 7 липня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко