ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 липня 2025 року м.Тернопіль Справа № 921/239/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

за участю секретаря судового засідання Дідур А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, місто Київ в особі Філії Кременецьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, м.Кременець Тернопільської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Тріль Ігоря Петровича, місто Тернопіль

про розірвання договору,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Державне спеціалізоване господарське підприємство ЛІСИ УКРАЇНИ, місто Київ в особі Філії Кременецьке лісове господарство, м.Кременець Тернопільської області звернулося 17 квітня 2024 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Тріль Ігоря Петровича, місто Тернопіль, про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022, укладеного на підставі розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №679-од від 30.12.2014.

Позивач вказує, що на підставі договору від 29.12.2022 відповідачу для використання корисних властивостей лісів та рекреаційних цілей надано у строкове, платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, площею 0,40га, розташовану у 17-му виділі 33-го кварталу в урочищі "Іванівка" Тернопільського лісництва, котра закріплена за Філією «Кременецьке лісове господарство». Відповідачем порушено договірні зобов`язання, оскільки не вноситься плата за спеціальне використання лісових ресурсів, що вбачається з листа Підгороднянської сільської ради №09-09/651 від 29.03.2024. Окрім того, згідно Акту ревізії від 10.07.2023 встановлено, що передана в користування відповідачу земельна ділянка є засміченою побутовими відходами та будівельним сміттям, внаслідок чого створюється негативний вплив на навколишнє природне середовище та існує загроза забруднення ґрунту, водойм та руйнування екосистеми; на земельній ділянці не санкціоновано розміщені капітальні та тимчасові споруди (дерев`яний будинок з бетонним фундаментом та погреб, альтанки, вольєри та дерев`яні будиночки), а також споруди лінійного типу (дерев`яні та металеві огорожі).

Правовими підставами позову визначено норми статей 610, 651 ЦК України.

Заперечення відповідача.

Відповідач заявлений позов заперечує, з підстав, наведених у відзиві на позов без номера від 10.06.2024 (вх.№4628 від 11.06.2024), зокрема вказує, що заборгованість за договором виникла через ненадання позивачем рахунків на оплату, як це передбачено п.18 договору від 29.12.2022. Акт проведення ревізії в урочищі Іванівка, квартал 33, виділ 17 від 10.07.2023 відповідач вважає одностороннім доказом, адже у проведенні ревізії він як сторона договору від 29.12.2022, участі не брав; даний Акт складено за відсутності рапорту лісничого про виявлене порушення; за фактом складення Акту від 10.07.2023 до нього не застосовано жодних адміністративних чи інших санкцій, що свідчить про відсутність порушень. Згідно пояснень відповідача, на спірній земельній ділянці знаходиться придорожній комплекс Чумацький шлях, який тимчасово закритий по причині запровадження карантину, а згодом через введення воєнного стану в Україні; розміщення дерев`яних тимчасових конструкцій на земельній ділянці відбувалося за погодженням з позивачем; такі дії відповідають плану благоустрою території придорожнього комплексу Чумацький шлях; територія комплексу не засмічена жодними побутовими відходами, на підтвердження чого до відзиву долучено фото земельної ділянки.

Додатково відповідачем долучено копію платіжної інструкції №105 від 05.07.2024 про сплату 6959,09грн збору за спеціальне використання лісових ресурсів за період з грудня 2022 року по червень 2024 року згідно умов договору від 29.12.2022 (клопотання без номера від 09.07.2024 (вх.№5464 від 09.07.2024)).

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року, позов розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28.05.2024, яке відкладалося на 11.06.2024, в якому оголошено перерву до 25.06.2024, а згодом до 09.07.2024.

Ухвалою суду від 09 липня 2024 року, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.10.2024, зупинено провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі - №921/413/24.

Ухвалою суду від 09.06.2025 провадження у справі №921/239/24 поновлено з призначенням підготовчого засідання на 17.06.2025.

Ухвалою суду від 17 червня 2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 01.07.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином шляхом доставлення судової кореспонденції до його електронного кабінету, зареєстрованого в підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС.

Відповідач в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставлення судової кореспонденції до його електронного кабінету, зареєстрованого в підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС, на підтвердження чого до справи долучено відповідні довідки про доставку електронних листів.

Оскільки неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, а брати участь в судовому засіданні є правом сторони, з огляду на відсутність у сторін клопотань, достатність у матеріалах справи доказів, тому суд вважає за можливе розглянути спір у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі наявних у справі доказів та зміст спірних правовідносин.

Згідно з розпорядженням Тернопільської обласної державної адміністрації №679-од від 30.12.2014 суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі Трілю Ігорю Петровичу виділено лісову ділянку, загальною площею 0,40 га в кварталі 33, виділі 17 Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району за межами населеного пункту в платне довгострокове тимчасове користування без вилучення її у постійного лісокористувача для рекреаційних цілей терміном на 5 років.

26.01.2015 між Державним підприємством «Тернопільське лісове господарство» в особі філії «Кременецьке лісове господарство» як постійним лісокористувачем (стороною-1) та Фізичною особою-підприємцем Тріль Ігорем Петровичем як тимчасовим лісокористувачем (стороно-2) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами (далі - договір), згідно з умовами якого постійний лісокористувач виділяє, а тимчасовий лісокористувач приймає у платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, загальною площею 0,40 га, яка закріплена за філією «Кременецьке лісове господарство» та розташована у Тернопільському лісництві в урочищі «Іванівка», квартал 33, виділ 17 (п. 1, 2 договору).

Пунктом 6 договору передбачено, що передача лісової ділянки у користування здійснюється без вилучення земельної ділянки у постійного лісокористувача.

Передача лісової ділянки не тягне за собою виникнення у тимчасового лісокористувача права власності на відповідну земельну лісову ділянку (пункт 8 договору).

Згідно з пунктом 12 договору, передача у користуванні лісової ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень на цю ділянку.

Пунктом 13 договору визначено інші умови передачі лісової ділянки в користування, а саме: використовувати лісову ділянку відповідно до заявленої мети, з дотриманням умов договору та вимог Лісового кодексу України; не передавати лісову ділянку у тимчасове користування іншим особам; не проводити на лісовій ділянці капітального будівництва та рубок лісу.

Сторона-2 приймає у користування лісову ділянку не раніше дати підписання сторонами цього договору у термін 5 днів та складання акта приймання-передачі лісової ділянки (п. 9 договору). Після припинення дії договору сторона-2 повертає лісову ділянку стороні-1 протягом 10 днів (п. 14 договору).

У пункті 14 договору зазначено, що після припинення дії цього договору тимчасовий лісокористувач повертає лісову ділянку постійному лісокористувачу протягом 10 днів.

Пунктами 18-19 договору визначено розмір та порядок плати за користування лісами. Зокрема, за користування лісовою ділянкою тимчасовий лісокористувач сплачує збір за спеціальне використання лісових ресурсів, розмір якого встановлено відповідно до розпорядження №316 від 6 травня 2009 року «Про деякі питання щодо ефективного використання земельних ділянок державної власності» (6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 69 845грн 11коп.). Обчислення розміру оплати здійснюється з урахуванням індексації інфляції. Збір вноситься у строки та в порядку визначені чинним законодавством незалежно від фактичного користування лісовою ділянкою (пункт 19 договору).

Відповідно до пункту 22 договору тимчасовий лісокористувач має право, зокрема: здійснювати господарську діяльність на лісовій ділянці з дотриманням умов цього договору та законодавства; за погодженням із постійним лісокористувачем в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності; отримувати продукцію і доходи від її реалізації; приступити до використання лісової ділянки у термін визначений пунктом 9 цього договору.

Згідно з пунктом 23 договору, тимчасовий лісокористувач зобов`язався, зокрема: проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; при використанні лісової ділянки додержуватися зобов`язань та виконувати заходи щодо забезпечення, охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, що передбачені бізнес-планом; виконувати встановлені обмеження на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка в обсязі, передбаченому законодавством та цим договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; ввести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відновлення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів і рідкісних, і таких, що перебувають під загрозою зникнення видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою; користуватися лісовою ділянкою з дотриманням правил протипожежної та екологічної безпеки; підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварії та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки; не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки, а також прилеглої до неї території у радіусі 50 метрів; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку постійному лісокористувачу з урахуванням умов, визначених пунктами 14-18 цього договору; після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії повернути постійно лісокористувачу лісову ділянку протягом 10 днів з дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства.

Договір набув чинності після його підписання сторонами та укладено строком на 10 років - з 29.12.2022 до 29.12.2032, включно (п.34, 48 договору).

Відповідно до п.39 договору його дія припиняється у випадках, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено; припинення дії договору за взаємною згодою сторін; з інших підстав, визначених законодавством.

Матеріали справи містять План благоустрою території придорожнього комплексу «Чумацький шлях» та План-схему лісової ділянки.

29.12.2022 між сторонами підписано Акт приймання-передачі об`єкта довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою.

Додатковою угодою №1 сторони доповнили договір додатком 2 «Протипожежна охорона лісів».

28.09.2022 проведено державну реєстрацію припинення Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993024) на підставі рішення уповноваженого органу від 28.09.2021 про припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис за №043000608. Правонаступником Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» є Державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993047).

Крім того, відповідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993047) припинено 21.02.2024 на підставі рішення уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації від 01.11.2022 (запис в Реєстрі про припинення №022000098 від 21.02.2024).

Правонаступником Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034).

26.10.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено відомості щодо Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034), за змістом яких Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником, зокрема Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство».

05.10.2022 до Державного реєстру речових прав внесено запис про інше речове право №48101063 право постійного користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» земельною ділянкою, площею 139,4005 га за кадастровим номером :01:016:0010 лісогосподарського призначення, власником якої є держава в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Витяг з Державного реєстру речових прав №327038026 від 27.03.2023).

Державне спеціалізоване господарське підприємство ЛІСИ УКРАЇНИ звернулося у квітні 2024 року з даним позовом до суду про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022, зазначаючи про те, що відповідач систематично порушує взяті на себе договірні зобов`язання, не вносить рентної плати за користування земельною ділянкою лісового фонду, що підтверджується, зокрема листом Підгороднянської сільської ради №09-09/651 від 29.03.2024; лісова ділянка відповідачем використовується способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, що призводить до погіршення навколишнього природного середовища, що вбачається з Акту від 10.07.2023, відповідно до якого ФОП Тріль І.П. допустив значне засмічення та забруднення лісової ділянки побутовими відходами та будівельним сміттям; не санкціоновано розмістив на спірній лісовій ділянці дерев`яний будинок з бетонним фундаментом та погріб, тимчасові споруди та споруди лінійного типу (дерев`янні та металеві огорожі).

Із змісту долученого до позову Акту ревізії від 10 липня 2023 року складеного комісією, створеною відповідно до наказу директора філії «Кременецький лісове господарство» ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» №127 від 10 липня 2023 року, вбачається, що на підставі рапорту лісничого Тернопільського лісництва стосовно необхідності проведення перевірки належного використання лісової ділянки в урочищі «Іванівка» квартал 33, виділ 17 Тернопільського лісництва, проведено натурний огляд земельної ділянки, наданої у користування Трілю І.П., за результатами якого на вказаній земельній ділянці встановлено наявність дерев`яних будиночків у вигляді невеликих споруд, що не віднесені до капітального будівництва; альтанки, під якими та прохід до яких, частково вмощено бруківкою; дерев`яний будинок з написом «Весільна хата», який має бетонний фундамент, що класифікується як капітальна споруда, а біля фундаменту частково знаходяться пні дерев, на яких з однієї сторони спирається цей дерев`яний будинок; на території присутній погріб, викопаний у землю з чітко вираженими несучими стінами та фундаментом, який частково обшито дошками; на території встановлені різні загорожі (як дерев`яні так і металеві), які змонтовані до стовбурів дерев; присутні пні дерев та частини стовбурі, що свідчить про раніше розташування дерев, проте встановити чи було здійснено рубку дерев неможливо у зв`язку з відсутністю перелікової відомості дерев на цій території; територія засмічена різними побутовими відходами, розміщена значна кількість вольєрів, схожих на місце для тримання тварин та птахів (засмічені та в занедбаному стані).

За висновками комісії має місце використання земельної ділянки не за призначенням, оскільки рекреаційні функції, передбачені у договорі, укладеному з Трілем І.П., не здійснюються; на території спостерігається розміщення, проектування та будівництво об`єктів, що негативно впливає на стан землі. Це порушує природоохоронний режим та призводить до деградації природного середовища. Комісією зроблено висновок про необхідність негайного вжиття заходів з відновлення та охорони лісової ділянки, збереження природного середовища.

Підгороднянською сільською радою у листі №09-09/651 від 29.03.2024 повідомлено, що за період з 2020 року по 2024 рік Тріль І.П. не сплачував кошти за використання земельної ділянки, загальною площею 0,40га до місцевого бюджету.

Відповідач заперечив позов, з посиланням на його безпідставність та недостовірність доказів, якими він обґрунтовується; надав докази сплати 6959,09грн збору за спеціальне використання лісових ресурсів за період з грудня 2022 року по червень 2024 року згідно умов договору від 29.12.2022 (платіжна інструкція №105 від 05.07.2024).

Разом з тим, судом встановлено, що законність укладення договору довгострокового тимчасового користування лісами від 26.01.2015 була предметом судового розгляду Господарським судом Тернопільської області у справі №921/413/24 за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі його філії Кременецьке лісове господарство та Фізичної особи-підприємця Тріль Ігоря Петровича, про визнання недійсним договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 та повернення лісової ділянки.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 травня 2025 року, визнано недійсним договір довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Кременецьке лісове господарство" та СПД - ФО Тріль Ігор Петрович; зобов`язано Фізичну особу - підприємця Тріль Ігоря Петровича повернути на користь держави в особі Тернопільської обласної військової адміністрації лісову ділянку, площею 0,40га, розташовану у кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва. Здійснено розподіл судових витрат.

Дане судове рішення від 02 січня 2025 року набрало законної сили у встановленому законом порядку, а на його примусове виконання 05 червня 2025 року видано відповідний наказ.

Мотиви, з яких суд виходить, ухвалюючи рішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Розірвання договору є способом припинення саме діючих договірних відносин. Воно застосовується до договорів, які є дійсними та породжують певні права та обов`язки, але сторони з певних причин бажають припинити їх дію на майбутнє, зокрема внаслідок порушення зобов`язань.

У статті 653 ЦК України визначено правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наслідком розірвання договору є припинення зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі такого розірваного договору.

При цьому застосування наведених приписів статей ЦК України має універсальний характер незалежно від правової природи правочину, якого стосується спір.

У даному випадку позивач звернувся з позовом про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 з підстав, визначених 610, 651 ЦК України, а саме у зв`язку з порушенням іншою стороною договору його істотних умов.

Відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року у справі №921/413/24, котре набрало законної сили 19.05.2025, визнано недійсним договір довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Кременецьке лісове господарство" та СПД - ФО Тріль Ігорем Петровичем та зобов`язано Фізичну особу - підприємця Тріль Ігоря Петровича повернути на користь держави в особі Тернопільської обласної військової адміністрації лісову ділянку площею 0,40га, розташовану у кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва, тобто договір, котрий в межах даного господарського спору позивач просить розірвати в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Тобто, з моменту його вчинення (або визнання його недійсним судом) він вважається таким, що не породив жодних прав та обов`язків для сторін.

За загальним правилом, визначеним у ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Суд зауважує, якщо правочин є оспорюваним (недійсним), то він визнається недійсним судом, і з моменту набрання таким рішенням законної сили він вважається таким, що не породив правових наслідків з моменту його вчинення.

Відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Такі висновки наведено Верховним Судом у постановах від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 у справі №911/3276/20.

Отже, ухвалення судом рішення про розірвання недійсного договору не призведе до виникнення жодних правових наслідків, оскільки недійсний правочин не створює юридичних зобов`язань, і, відповідно, немає предмету для зміни.

Розірвання договору передбачає припинення діючих правовідносин, які у випадку недійсності правочину не виникали взагалі або припинились з моменту його вчинення. Належним способом захисту в такому випадку є застосування наслідків недійсності правочину.

Наслідки недійсності договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 застосовано судовим рішенням від 02 січня 2025 року у справі №921/413/24 шляхом зобов`язання Тріля І.П. повернути лісову ділянку, площею 0,40га, розташовану у кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва.

Оскільки договір довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 визнано недійсним в судовому порядку, то він не створює юридичних наслідків з моменту його укладення, правові відносини за таким договором не виникають, а отже, вимога про його розірвання є безпредметною та не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання позову до господарського суду, в силу ст.129 ГПК України, відшкодуванню не підлягають, з огляду на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 127, 129, 219, 220, 222, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Повне рішення складено 07.07.2025.

Суддя Н.О. Андрусик