ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" липня 2025 р. м. Одеса № 916/2372/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

розглянувши матеріали заяви за вх.№20688/25 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В:

16.06.2025 Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

18.06.2025 Господарський суд Одеської області постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишив без руху та заявнику встановив у 10 (десятиденний) строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме - надати суду банківські виписки про зарахування кредитних коштів на рахунок та подальші операції щодо погашення кредитів.

Ухвала суду від 18.06.2025 доставлена до електронного кабінету заявника 19.06.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документа.

01.07.2025 за вх.№20688/25 господарський суд одержав заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій останній зазначає, що на момент отримання кредитних коштів не здійснював систематичного збереження банківських виписок, оскільки не передбачав їхньої необхідності для подальшого використання в судових чи інших процедурах. На той час його основною метою було виконання фінансових зобов`язань перед кредиторами, і він не приділяв уваги документуванню кожної транзакції. Наразі доступ до таких виписок ускладнений через низку об`єктивних причин. По-перше, частина банківських рахунків, на які зараховувалися кредитні кошти або з яких здійснювалося погашення кредитів, була закрита у зв`язку із завершенням договірних відносин з фінансовими установами. По-друге, деякі банки, в яких боржник мав рахунки, обмежують доступ до архівних даних через встановлені строки зберігання інформації, які вже минули. Крім того, в окремих випадках банківські установи, де боржник мав рахунки, зазнали реорганізації або ліквідації, що унеможливлює отримання необхідних документів.

Суд, дослідивши надану заяву про усунення недоліків, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини 2, 3 статті 13 ЦК України).

До боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 КУзПБ), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУзПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини 4 статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною 7 статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини 7 статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною 3 статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини 8 статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

На переконання заявника надання документів, що підтверджують факти наявності фінансових зобов`язань перед кредиторами є неможливим.

До заяви заявник додав кредитну історію (кредитний звіт).

Однак самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Таким чином, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у cправі №917/1604/21.

Окремо суд звертає увагу, що надання банківських виписок на підтвердження отримання кредитних коштів, здійснення операцій з погашення заборгованості не є складним завданням. Як правило, кредитні кошти від мікрофінансових організацій зараховуються на карткові рахунки позичальника, а використовуючи систему банкінгу (у тому числі її використання на особистому телефоні), яка надає можливість скористатися такими послугами, як:

- блокування картки клієнтом, наприклад, в разі викрадення або втрати;

- виписки за рахунками;

- інформація про інші відкриті банківські продукти (платіжні картки, депозити, кредити, інше);

- платежі в межах банку;

- платежі в національній валюті в межах країни;

- оформлення заяв на підключення до інших послуг (sms-банкінг, картки, депозити, кредити, інше);

отримання виписки є стандартною процедурою і не містить жодних складнощів.

Ненадання боржником належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення кредитних операцій унеможливлює встановлення правомірності підстав звернення з заявою про неплатоспроможність (ст. 115 КУзПБ) та свідчить про недобросовісність заявника (з огляду на просту процедуру отримання виписки).

Враховуючи те, що заявником вказані в ухвалі Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 недоліки не усунено, і такі недоліки є суттєвими та безпосередньо впливають на визначення правомірності підстав звернення до суду, господарський суд повертає заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Керуючись ст.ст. 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за вх.№20688/25 від 16.06.2025 у справі №916/2372/25 повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали

Повну ухвалу складено 07.07.2025.

Суддя Т.Г. Деркач