РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2025Справа № 910/2778/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мото-транс"

до 1) Бюро економічної безпеки України, 2) Державної казначейської служби України

про стягнення 3216241,44 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача-1: Журавльов Д.Д.

від відповідача-2: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мото-транс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Бюро економічної безпеки України, Державної казначейської служби України про стягнення 3216241,44 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій Бюро економічної безпеки України позивачу нараховано Акціонерним товариством "Українська залізниця" додатковий збір у сумі 3216241,44 грн. через залишення у вагонах тимчасово вилученого майна, які позивач не міг самостійно звільнити без відповідного дозволу слідчого органу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

17.03.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи АТ "Укрзалізниця".

Згідно з частиною 1 статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У той же час, відповідачем не наведено, яким чином рішення в даній справі може вплинути на права чи обов`язки АТ "Укрзалізниця".

Крім того, протокольною ухвалою суду від 17.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про об`єднання в одне провадження справ № 910/2778/25 та № 910/3999/25.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/3999/25 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мото-транс» про стягнення 3395381,69 грн.

Відповідно до частини 2 статті 173 ГПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Разом із цим, у справах № 910/2778/25 та № 910/3999/25 відмінні як позивачі, так і відповідачі, що виключає можливість об`єднання справ в одне провадження.

Також, суд протокольною ухвалою від 17.04.2025 відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про залучення в якості співвідповідача Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до частини 1 статті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, зі змісту наведеної статті чинного господарського процесуального законодавства вбачається, що виключне право на залучення співвідповідача належить лише позивачу. При цьому, посилання відповідача-1 на правові позиції, викладені в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду є неприйнятними, оскільки стосуються застосування норм цивільно-процесуального права.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача, фактично понесених позивачем збитків та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяними збитками. Крім того, відповідач-1 звернув увагу на включення до складу збитків нарахованої плати за період до початку проведення обшуку, та після передачі майна на відповідальне зберігання позивачу. До того ж, до матеріалів справи не надано доказів фактичного понесення збитків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 між ТОВ «Технозерн» (замовник) та ТОВ «Мото-транс» (виконавець) укладений Договір надання послуг № 23/10/24, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати замовнику експедиційно-логістичні послуги задля перевезення сільськогосподарської продукції(насіння сої) з України в Румунію.

Згідно з пунктом 5.5 договору за простій вагонів не з вини виконавця та з причин, що не залежать від нього, які виникли на станціях залізниць України, зокрема: перевірку документів/вантажів митними та іншими державними органами, правоохоронними органами, Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 100% суми додаткових зборів за простій та зберігання вагонів, виставлених до сплати АТ «Укрзалізниця».

10.06.2024 позивачем акцептований Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 5756666 Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Пунктом 3.1. Договору про надання послуг визначено, що розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

У пункті 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів зазначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість.

Пунктом 2.7. Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, повинна провадитись у визначеному порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією.

У забезпечення електронної заявки позивача в АС МЕСПЛАН №101622 на станцію Глибока-Буковинська 05.11.2024 о 09:53 год потягом № 3582 та о 11:50 год. потягом № 3584 прибули 32 порожні вагони АТ «УНІКОМ ТРАНЗИТ» №№ 37, 78, 42, 32, 88, 99, 58, 08, 22, 76, 27, 61, 36, 56, 08, 34, 50, 10, 03, 72, 60, 62, 17, 53, 61, 48, 06, 88, 75, 53, 26, 88 за накладною ЦІМ/СМГС № 000032.

У той же час, на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2024 у справі №947/30444/24, провадження № 1-кс/947/15553/24, у період 09.11.2024-14.11.2024 тривав обшук нежитлових приміщень, офісних приміщень, адміністративних будівель, терміналів, складських приміщень, контейнерів, силосів, майданчиків, залізничних колій загального призначення, які знаходяться в межах залізничної станції «Глибока-Буковинська», за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький район, селище Глибока, на земельних ділянках за кадастровими номерами :01:004:0667, :01:004:0622, :01:004:0868, :01:004:1177, :01:004:0277, :01:004:0278, :01:004:0289, :01:004:0569, :01:004:0246, :01:004:0247, в межах географічних координат: 48°03'30.1"N 25°56'29.9"E; 48°04'26.0"N 25°56'09.5"E; 48°03'31.3"N 25°56'41.0"E; 48°03'29.7"N 25°56'30.1"E, у ході проведення якого тимчасово вилучено, в тому числі: - сільськогосподарську продукцію - соєві боби, загальною вагою 1 579 300 кг, яка містилася в 32 залізничних вагонах, які опломбовані запірно-пломбувальними пристроями (№№ 37, 78, 42, 32, 88, 99, 58, 08, 22, 76, 27, 61, 36, 56, 08, 34, 50, 10, 03, 72, 60, 62, 17, 53, 61, 48, 06, 88, 75, 53, 26, 88), що згідно МД ЕК10АА № 24UA67U6 обліковувалося за особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа № 9) ТОВ «Технозерн» (), вантажовідправник /експортер (графа № 2), які розташовані в межах залізничної станції «Глибока-Буковинська».

Відділом детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 24.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

За наслідками тимчасового вилучення 14.11.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 вищевказаного майна.

Листом від 13.11.2024 АТ «Укрзалізниця» звернулося до позивача з проханням надати інформацію про причини затримки 32 вагонів на станції Глибока-Буковинська, поданих під навантаження 05.11.2024 відповідно до пам`яток № 273 та 274.

Також, відповідач-1 листами від 14.11.2024 № 11/6/4.1.1/28178-24 (до позивача) та від 14.11.2024 № 11/6/4.1.1/28175-24 (до АТ «Укрзалізниця») вимагав вжити вичерпних заходів щодо забезпечення збереження речових доказів.

03.12.2024 позивач направив відповідачу-1 лист № 3/12/2024 щодо надання дозволу на розвантаження вагонів та перевезення вантажу в спеціально обладнані для зберігання умови за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Черепківці, вул. Виробнича, 5.

У відповідь відповідач-1 листом від 05.12.2024 № 11/6/4.1.1/29931-24 повідомив, що не заперечує щодо надання дозволу на розвантаження вагонів та перевезення вилученої сільськогосподарської продукції - соєвих бобів, загальною вагою 1 579 300 кг, яка міститься в 32 (тридцяти двох) залізничних вагонах, які опломбовані запірно-пломбувальними пристроями, а саме перевезення в спеціально обладнані для зберігання умови за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Черепківці, вул. Виробнича, 5, де ТОВ «Мото-транс» надасть належні умови для відповідального зберігання.

04.12.2024 вилучене майно передано на відповідальне зберігання уповноваженій особі позивача - директору Гавришевському Володимиру Олександровичу, про що складено акт приймання-передачі на відповідальне зберігання та розписку.

Як зазначив позивач, у період із 12.12.2024 до 22.12.2024 позивачем здійснювалося вивантаження вантажу та відправлення порожніх вагонів.

21.01.2025 АТ «Укрзалізниця» направила на адресу позивача претензію з вимогою погашення заборгованості з нарахованого додаткового збору з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки в сумі 3 216 241,44 грн.

Поряд із цим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 03.12.2024 у справі № 947/30444/24 (провадження № 1-кс/947/15939/24) клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора Сахно Валентини Митрофанівни про арешт тимчасово вилученого майна від 14.11.2024 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.12.2024 у справі № 947/30444/24 повернуто клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна від 13.12.2024 для усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13.01.2025 у справі № 947/37567/24 клопотання прокурора від 09.01.2025 повернуто для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2025 у справі № 761/6985/25 задоволено скаргу ТОВ «Технозерн» та постановлено: зобов`язати Головний підрозділ детективів Бюро економічної безпеки України, що здійснює досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000012 від 24.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України негайно повернути ТОВ «ТЕХНОЗЕРН» тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно, а саме: - сільськогосподарську продукцію - соєві боби, загальною вагою 1 579 300 кг, яка міститься в 32 (тридцяти двох) залізничних вагонах, які опломбовані запірно-пломбувальними пристроями (№№37, 78, 42, 32, 88, 99, 58, 08, 22, 76, 27, 61, 36, 56, 08, 34, 50, 10, 03, 72, 60, 62, 17, 53, 61, 48, 06, 88, 75, 53, 26, 88), що згідно МД ЕК10АА №24UA67U6 обліковується особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа №9) ТОВ «Технозерн» (), які були розташовані в межах залізничної станції «Глибока-Буковинська».

Звернувшись із даним позовом до суду, позивач наголосив, що відповідач-1 не забезпечив належне зберігання майна, визнаного речовими доказами, залишивши його у вагонах на коліях станції відправлення вантажів. У зв`язку з цим, АТ «Укрзалізниця» нараховано позивачу додатковий збір з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки в сумі 3 216 241,44 грн. При цьому, незаконна бездіяльність відповідача-1, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, доведена ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2025 у справі № 761/6985/25.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Разом із цим, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Водночас, для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують обов`язкової наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у виді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17.

Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України (у редакції, чинній на момент проведення обшуку 09.11.2024) тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Обов`язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений частиною четвертою статті 168 КПК України.

Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, (далі - Положення № 1104) визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1104 схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до продовження до протоколу обшуку від 14.11.2024 відповідачем-1 здійснено виклик службових осіб та представників ТОВ «РОЛІНЗ», ТОВ «ТЕХНОЗЕРН», ТОВ «АЛМЕЙДА ГРУП», ТОВ «МОТО-ТРАНС», АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з метою збереження схоронності вилученого під час обшуку майна.

Однак, представники вказаних осіб, у тому числі й позивача, від отримання майна на відповідальне зберігання відмовилися.

У подальшому, на підставі листа позивача від 03.12.2024 № 3/12/2024, вилучене майно передано 04.12.2024 на відповідальне зберігання уповноваженій особі позивача - директору Гавришевському Володимиру Олександровичу, про що складено акт приймання-передачі на відповідальне зберігання та розписку.

Наведені обставини свідчать, що відповідачем-1 вживалися заходи для забезпечення передачі, зокрема, позивачу вилученого під час проведення у період 09.11.2024-14.11.2024 обшуку майна на відповідальне зберігання.

Разом із цим, позивач відмовився від отримання майна на відповідальне зберігання, у зв`язку з чим вилучене майно залишено за адресою розташування залізничної станції «Глибока-Буковинська», та повідомлено керівника станції про заборону переміщення та вивезення вказаної сільськогосподарської продукції.

За наведених обставин, суд вважає недоведеною позивачем наявність збитків та причинний зв`язок між протиправною бездіяльністю відповідача-1 та збитками, оскільки матеріали справи містять докази надання позивачу можливості взяти на відповідальне зберігання вилучене майно ще 14.11.2024, від отримання якого позивач на той час відмовився.

У зв`язку з цим, нарахування АТ «Укрзалізниця» позивачу у зв`язку із зберіганням на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), та їх простоюванням додаткового збору з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки в сумі 3 216 241,44 грн. не можуть бути розцінені судом в якості збитків, понесених унаслідок протиправної бездіяльності відповідача-1.

До того ж, за період з 05.11.2024 по 09.11.2024, тобто до початку проведення обушку відповідачем-1, нарахована АТ «Укрзалізниця» плата за простій вагонів та зберігання вантажу не може бути віднесена до складу збитків, заявлених до відшкодування з відповідача-1.

Крім того, із наданого до матеріалів справи розрахунку АТ «Укрзалізниця» слідує, що нарахування плати здійснено до 22.12.2024, у той час як 04.12.2024 вилучене майно передано на відповідальне зберігання уповноваженій особі позивача - директору, згідно з актом приймання-передачі на відповідальне зберігання та розпискою.

За наведених обставин, наданий позивачем розрахунок заявлених до відшкодування збитків у розмірі 3 216 241,44 грн. є необґрунтованим та здійснений без урахування фактичних обставин справи.

Одночасно, позивачем не надано доказів на підтвердження фактичного понесення останнім збитків у розмірі 3 216 241,44 грн.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявність збитків та причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача-1 та збитками, що є правовою підставою для відмови в покладенні на державу (в особі відповідача-1) відповідальності згідно зі статтями 1173, 1174 ЦК України.

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано, що відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мото-транс" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 09.07.2025 року.

Суддя К.В. Полякова