ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Справа№ 910/897/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучерук А.В. (поза межами приміщення суду);

від відповідача: Рудченко Є.Д.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року (повне рішення складено 03.04.2025 року)

у справі №910/897/25 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг"

до Антимонопольний комітет України

про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) у якому просило суд:

- визнати дії Антимонопольного комітету України щодо включення інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" до зведених відомостей про рішення органів Антимонопольного комітету України про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, включеної на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 145-26.13/68-24 та оприлюдненої на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України, такими, що порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг";

- визнати дії Антимонопольного комітету України щодо включення інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" до Державного реєстру суб`єктів господарювання, яких притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, включеної на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 145-26.13/68-24 та оприлюдненої на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України, такими, що порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг";

- зобов`язати Антимонопольний комітет України виключити зі зведених відомостей про рішення органів Антимонопольного комітету України інформацію, внесену на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 145-26.13/68-24 про визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, та оприлюднену на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України;

- зобов`язати Антимонопольний комітет України виключити з Державного реєстру суб`єктів господарювання інформацію, внесену на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 145-26.13/68-24 про визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, та оприлюднену на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час оскарження позивачем рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року №242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в судовому порядку, внесено інформацію про позивача до зведених відомостей Комітету про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених Законом України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів), які оприлюднені на офіційному веб-порталі Комітету.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд, зокрема, виходив із того, що рішення органу АМК (поки його не скасовано чи не визнано недійсним у встановленому порядку) є обов`язковим до виконання (ч. 3 ст. 56 Закону України " Про захист економічної конкуренції"), і правові наслідки для позивача створює саме прийняте Комітетом рішення від 25.07.2024 року №242-р у справі №145-26.13/68-24 (яке наразі є чинним та не скасовано в судовому порядку), а не інформація включена Комітетом до зведених відомостей.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Так, представник скаржника вказав, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не застосував висновки Верховного Суду викладені в постанові від 25.08.2021 року у справі №910/10407/20.

Водночас скаржник зауважив, що постанова Верховного Суду від 25.08.2021 року у справі № 910/10407/20 зазначає, що дії АМКУ, які обмежують права суб`єктів господарювання без остаточного підтвердження законності, визнаються такими, що порушують їхні права.

Пори цьому, за твердженням представника скаржника, суд першої інстанції помилково визнав, що дії АМКУ відповідають принципам відкритості та прозорості, передбаченим ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", і не врахував порушення принципу недискримінації.

Оприлюднення інформації про позивача до завершення судового спору (справа №910/16017/24) створює необґрунтовану перешкоду для участі в тендерах, чим дискримінує позивача порівняно з іншими суб`єктами, чиї порушення ще не підтверджені судом. Це суперечить ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 19 Господарського кодексу України, яка вимагає балансу між регуляторними цілями та правами суб`єктів господарювання.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №910/897/25.

05.05.2025 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник відповідача просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №910/897/25 залишити без змін.

Так, представ відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що правова позиція Верховного Суду щодо внесення суб`єктів господарювання у Зведенні відомості з моменту внесення постанови від 25.08.2021 року у справі №910/10407/20 досить суттєво змінилася та наразі є сталою та полягає в тому, що не оприлюднення Комітетом інформації про підприємство до Зведених відомостей призводить до обмеження права на доступ до інформації певного кола осіб - запитувачів інформації. Таке оприлюднення не повинно відбуватися із врахуванням вимог ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції». В частині четвертій згаданої статті йдеться про зупинення виконання рішення органу Комітету, тоді як внесення цим комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а, отже, не може бути й зупинене в процесі такого виконання (постанова Верховного Суду від 20.01.2022 року №9810/14429/21).

Крім того, представник відповідача зауважив, що оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «Рутен Інжиніринг» рішення до господарського суду не зупиняє його дію, а зупиняє його виконання (сплату штрафу та нарахування пені). В ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» йдеться про зупинення виконання рішення органу Комітету, тоді як внесення Комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а отже, не можу бути й зупинене в процесі такого виконання.

Також посилання позивача на те, що його право порушено не знаходить свого нормативно-правового відображення, оскільки замовник відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Рутен Інжиніринг» не на підставі включення його в реєстр, а на підставі п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»

Включення інформації до Зведених відомостей не стосується прав та законних інтересів позивача та не створює для нього жодних правових наслідків, оскільки, правові наслідки для позивача створює рішення Комітету.

Отже, за твердженням скаржника, задоволення позову з відповідними позовними вимогами призводить до продовження позивачем діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів), а також позбавлення замовника торгів права отримати актуальну інформацію щодо учасників, що приймають участь у торгах, та виконати обов`язок, покладений на замовника законом. Також виключення інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «Рутен Інжинірінг» зі Зведених відомостей та Державного реєстру фактично передчасно визнає рішення Комітету протиправним до прийняття остаточного рішення суду у даній справі.

21.05.21025 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Представник скаржника в судовому засіданні 02.07.2025 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду першої інстанції від 19.12.2024 року у справі №911/1863/24 скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.07.2025 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва без змін.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи №145-26.13/68-24 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнібуд енергосервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", постановив рішення від 25.07.2024 року №242-р (далі - рішення), яким:

- визнав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнібуд енергосервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю "Славський міський полігон ТПВ, смт. Славське Сколівського району Львівської області. Реконструкція (рекультивація)" (код ДК 021:2015: 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт)" (ідентифікатор торгів на вебпорталі "Prozorro" UA-2023-10-24-014452-a), проведених Славською селищною радою;

- наклав на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнібуд енергосервіс" штраф у розмірі 1 173 986,00 грн та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" штраф у розмірі 1 066,00 грн;

- визнав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнібуд енергосервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю "Славський міський полігон ТПВ, смт. Славське Сколівського району Львівської області. Реконструкція (рекультивація)" (код ДК 021:2015: 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт)" (ідентифікатор торгів на вебпорталі "Prozorro" UA-2024-01-12-006846-a), проведених Славською селищною радою;

- наклав на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнібуд енергосервіс" штраф у розмірі 1 173 986,00 грн та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" штраф у розмірі 1 066,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсним рішення відповідача від 25.07.2024 № 242-р в частині, що стосується товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 року відкрито провадження у справі №910/16017/24.

При цьому, колегія суддів відзначає, що на момент подання позовної заяви у справі №910/897/25 рішення у справі № 910/16017/24 ухвалене не було.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, після постановлення рішення від 25.07.2024 року № 242-р відповідач вніс дані про Товариство з обмеженою відповідльністю "Рутен інжиніринг", як про суб`єкта господарювання, який протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, до зведених відомостей щодо спотворення результатів торгів (далі - Зведені відомості), а також до Державного реєстру суб`єктів господарювання, яких притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (далі - Державний реєстр).

Вказані Зведені відомості оприлюднені на офіційному веб-порталі Відповідача за посиланням: https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnihzakupivel/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv/zvedeni-vidomostishchodo-spotvorennia-rezultativ-torhiv-za-2024-rik.

Дані про позивача оприлюднені відповідачем в Державному реєстрі за посиланням:https://reyestr.amcu.gov.ua/?dateFrom=&dateTo=&number=&code=43676587&name=&counter=.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання дій Антимонопольного комітету України такою, що порушує права позивача та зобов`язання виключити з Державного реєстру суб`єктів господарювання відповідну інформацію, внесену на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Позивач на обґрунтування позову посилається на те, що за відсутності ухваленого рішення по справі № 910/16017/24 щодо визнання недійсним або залишення в силі рішення відповідача від 25.07.2024 року № 242-р в частині, що стосується товариства, відповідачем вже опубліковані в Державному реєстрі та Зведених відомостях дані про Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг", як про суб`єкта господарювання, який притягувався (тобто, вже притягнутого та притягнутого наразі) до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Додатково на офіційному веб-порталі відповідача в розділі "Зведені відомості щодо спотворення результатів торгів за 2024 рік" (посилання: https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnih-zakupivel/zvedeni-vidomostishchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv/zvedeni-vidomosti-shchodo spotvorenniarezultativtorhiv-za-2024-rik) вказано, що: "Якщо суб`єкт господарювання протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, це є підставою для відмови йому в участі у процедурі закупівлі".

Позивач вважає, що дії Комітету щодо включення інформації про позивача до зведених відомостей рішень органів Комітету про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції під час оскарження рішення Комітету в судовому порядку не передбачено жодним чинним нормативним актом України та є такими, що порушують права позивача та призводять до завдання йому значних фінансових збитків.

Також за твердженням позивача, внесення даних про останнього до Державного реєстру та Зведених відомостей, як про суб`єкта господарювання, який притягувався (тобто, вже притягнутого та притягнутого наразі) до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, вже стало підставою для відмови йому в участі у процедурах закупівлі, а отже перешкоджає в подальшому здійсненні його господарської діяльності та порушує його законні права, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Положеннями ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з приписами частин другої, шостої ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Способи захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 Цивільного кодексу України.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватися від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ступінь доступу до внутрішніх засобів правового захисту повинен бути достатнім, щоб забезпечити особі «право на суд» з урахуванням принципу верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення (ч. 2 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", серед основних принципів здійснення публічних закупівель та недискримінації учасників є, зокрема відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.

Згідно ст. 10-1 Закону України "Про публічні закупівлі", розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

При цьому, колегія суддів відзначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, який визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Розпорядники інформації згідно з цим Положенням завантажують у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком (п. 3 Положення).

У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у місячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх завантаження та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (п. 4 Положення).

Так, додатком до вказаного Положення визначено Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, відповідно до якого Антимонопольний комітет України зобов`язаний оприлюднювати наступну публічну інформацію у формі відкритих даних:

- Зведений перелік суб`єктів природних монополій;

- Рішення та рекомендації Антимонопольного комітету;

- Реєстр державної допомоги;

- Зведені відомості про рішення органів Комітету про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що ведення та публікація зведених відомостей про рішення органів Комітету не передбачені жодним чинним нормативним актом України.

При цьому, судом першої інстанції правомірно не було взято до уваги посилання позивача на лист Комітету від 19.06.2018 року № 300-29/02-7453, адресований Міністерству економічного розвитку і торгівлі України як належний доказ, оскільки такий лист підготовлений Комітетом до внесення змін до постанови КМУ від 21.10.2015 року №835 у 2019 році.

Твердження скаржника, що оскарження рішення Комітету зупиняє виконання такого рішення, а тому позивача передчасно внесено до вказаних відомостей, колегія суддів не визнає переконливими доводами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно ч. 1 ст. 48 цього Закону України "Про захист економічної конкуренції", ч. 1 ст. 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; за результатами перегляду відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 3 ст. 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції в частині четвертій згаданої статті йдеться про зупинення виконання рішення органу АМК, тоді як внесення цим Комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а, отже, не може бути й зупинене в процесі такого виконання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 40 цього Закону) в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.

Так, дана норма застосовується на підставі та з урахуванням відповідного рішення уповноваженого органу, тобто органу АМК, а не на підставі Зведених відомостей.

Тобто, рішення органу АМК (поки його не скасовано чи не визнано недійсним у встановленому порядку) є обов`язковим до виконання (ч. 3 ст. 56 Закону України " Про захист економічної конкуренції").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року у справі № 910/14429/21.

При цьому, колегія суддів відзначає, що на час внесення до Державного реєстру суб`єктів господарювання відповідної інформацію щодо позивача на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", останнє не було оскаржено.

Крім того, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що включення осьтаннього до зведених відомостей фактично позбавляє його права на подання тендерних пропозицій та участь в процедурах закупівель, що призводить до значних фінансових збитків, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, правові наслідки створює для позивача прийняте Комітетом рішення від 25.07.2024 №242-р у справі №145-26.13/68-24 (яке наразі є чинним та не скасовано в судовому порядку), а не інформація включена Комітетом до зведених відомостей.

Посилання скаржника на неврахування висновку Верховного Суду викладені в постанові від 25.08.2021 року у справі №910/10407/20, як на підставу для апеляційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

Підставою для апеляційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови, саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

До того ж цитування скаржником окремих висновків, наведених у відповідних постановах Верховного Суду, не є належним правовим обґрунтуванням підстави апеляційного оскарження судових рішень, передбаченої ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для апеляційного оскарження, має місце тоді, коли суд першої інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

Верховний Суд у своїй діяльності висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи. Такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами.

З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування таких правових висновків у кожній конкретній справі.

Схожа правова позиція є усталеною та знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 154/3029/14-ц.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 року №910/482/20 звернув увагу на те, що кожна справа має свою специфіку, і навіть участь того самого органу не свідчить про подібність правовідносин без збігу фактичних обставин та умов застосування норм.

Тобто, правова позиція у справі №910/10407/20 не може бути взята до уваги, оскільки ця постанова прийняті хоча й за правового регулювання спірних правовідносин, схожого з тим, що має місце в даній справі, але за іншої, ніж у цій справі, фактично-доказової бази, тобто, за інших обставин, і за іншими поданими сторонами доказами. Наведене свідчить про неподібність правовідносин у зазначеній справі та в даній справі.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги твердження відповідача викладене у відзиві на апеляційну скаргу, що правова позиція Верховного Суду щодо внесення суб`єктів господарювання у Зведенні відомості з моменту внесення постанови від 25.08.2021 року у справі №910/10407/20 досить суттєво змінилася та наразі є сталою та полягає в тому, що не оприлюднення Комітетом інформації про підприємство до Зведених відомостей призводить до обмеження права на доступ до інформації певного кола осіб - запитувачів інформації. Таке оприлюднення не повинно відбуватися із врахуванням вимог ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції». В частині четвертій згаданої статті йдеться про зупинення виконання рішення органу Комітету, тоді як внесення цим комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а, отже, не може бути й зупинене в процесі такого виконання (постанова Верховного Суду від 20.01.2022 року №9810/14429/21).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладене ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано висновки щодо всіх суттєвих доводам скаржника із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутен інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №910/897/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №910/897/25 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/897/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки, передбачені ст. ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата підписання 07.07.2025 року.