ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/857/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Доменант"

про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Саксоніка Михайла Марковича 237029,45 грн. заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №71 від 28.03.2025р., з яких: 93440,00 грн. боргу, 12422,76 грн. пеня, 58032,00 грн. штраф, 73134,00 грн. відсоток за користування чужими коштами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доменант" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Саксоніка Михайла Марковича 237029,45 грн. заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №71 від 28.03.2025р., з яких: 93440,00 грн. боргу, 12422,76 грн. пеня, 58032,00 грн. штраф, 73134,00 грн. відсоток за користування чужими коштами.

Частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як випливає зі змісту заяви, до складу заборгованості, заявником включено: 12422,76 грн. пені, 58032,00 грн. штрафу, 73134,00 грн. відсотків за користування чужими коштами, які за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є штрафною санкцією, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків, та видом забезпечення виконання зобов`язання.

На підставі викладеного, а також враховуючи можливість стягнення в порядку наказного провадження заборгованості, щодо якої відсутній спір, вимоги про стягнення пені, штрафу та відсотків за користування коштами мають розглядатись у позовному провадженні, з дослідженням підстав виникнення заборгованості та перевіркою судом нарахованих сум, періодів таких нарахувань тощо.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з боржника 12422,76 грн. пені, 58032,00 грн. штрафу та 73134,00 грн. відсотків за користування чужими коштами на підставі п. 3 ч.1ст.152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст. 153 ГПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Доменант" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Саксоніка Михайла Марковича 12422,76 грн. пені, 58032,00 грн. штрафу, 73134,00 грн. відсотків за користування чужими коштами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи