ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2988/24

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 911/2988/24

за позовом: Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора, вул. Бориспіль-7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Матрусівка, вул. Промилова, буд. 70)

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників

від позивача: Рабченюк Л.П.

від відповідача: Гаврин Д.В.

СУТЬ СПОРУ

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 04.11.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафу у розмірі 629700,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову упродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву. Вирішено інші процедурні питання.

19.11.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог ДП МА "Бориспіль". В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що основною передумовою для підготовки та надання відповідачем довідки про чистий дохід в розумінні п.5 Таблиці №1 Договору №80.1-14/1-29 являється здійснення продажу товарів, тобто провадження торгово-господарської діяльності шляхом використання орендованого приміщення згідно цільового призначення відповідно до умов Договору оренди № 1581.

Проте, у зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами та доповненнями) Товариство, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність в орендованому приміщенні.

Неможливість здійснення товариством господарської діяльності викликана також тим, що Міжнародний аеропорт "Бориспіль" не функціонує з 24.02.2022 (за його власним повідомленням); відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 188-р "Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю", тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Також, відповідач наголошує на тому, що вимога позивача щодо подання довідок про чистий дохід за звітні періоди з показником «нуль» є суто формальною, яка не впливає на права та обов`язки сторін за договором та на належне виконання сторонами обов`язків. Крім того, договором не передбачено затвердженої сторонами форми довідки про чистий дохід товариства, а також обов`язкових реквізитів, які повинна містити така довідка.

Відповідач зазначає про те, що нарахований штраф за своєю правовою природою є неустойкою, а договором не передбачено нарахування неустойки понад передбачений ч.6 ст.232 ГК України шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

19.11.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафу, в якому ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТревелРітейл ЛТД" просить зменшити розмір штрафу, нарахованого ДП МА "Бориспіль", на 90%.

25.11.2024 через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з аргументами відповідача, зокрема, наголошуючи, що порушення відповідачем взятого на себе на умовах п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору зобов`язання щодо надання позивачу довідок, спричиняє неможливість розрахувати вартість наданої відповідачу послуги, визначеної п.5 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п. 1.1 договору та, як наслідок, відповідач не сплачує позивачу вартість наданої/отриманої у спірний період послуги, чим завдає збитків позивачу, який є підприємством державного сектору економіки.

Також, позивач зазначає, що у листах, які відповідач назвав "Довідка про чистий дохід" відсутня інформація про розмір чистого доходу за звітний місяць в грошовій одиниці виміру (грн.), тому неможливо встановити про наявність/відсутність у відповідача чистого доходу, відповідно позивач не має можливості розрахувати вартість наданої відповідачу послуги, визначеної п. 5 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п. 1.1 договору.

Позивач також не погоджується з твердженням відповідача про обмеження строку нарахування неустойки, оскільки сторони погодили, що відповідно до п. 4.3 штраф за несвоєчасне надання довідки сплачується за кожний календарний день прострочення.

25.11.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафу, в яких позивач просить суд залишити без задоволення клопотання відповідача про зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу, з посилання на його суперечливу поведінку надаючи відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення розміру штрафу, у зв`язку з чим позивач вважає, що таке підлягає відхиленню.

03.12.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких посилаючись на висновки, викладені у справі № 911/3275/21, повторно звертає увагу суду на обмеження нарахування штрафних санкцій за шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Також, відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві.

В підготовчому засіданні 05.12.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2025.

07.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких, зокрема, позивач зазначав про можливість нарахування штрафних санкцій понад 6 місяців, а також клопотання про долучення судової практики..

В судовому засіданні 16.01.2025 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті до 23.01.2025.

Присутні в судових засіданнях представники позивача та відповідача підтримали свої вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 23.01.2025 після виходу із нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД"(далі відповідач) взятих на себе зобов`язань перед Державним підприємством"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (долі - позивач) за Договором №80.1-14/1-29 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014, а саме всупереч пункту 2.2.2 не надав довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за березень грудень 2022 року, січень-вересень 2023 року, у зв`язку з чим, позивачем нараховано передбачений пунктом 4.3 договору штраф.

Як убачається з матеріалів справи, 11.06.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ Тревел Рітейл ЛТД" (орендар) укладено Договір оренди №1581 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі термінала "D", загальною площею 244,6кв.м. (далі - майно), розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", на 3-му поверсі пасажирського терміналу "D", що перебуває на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - балансоутримувач) (п. 1.1 договору оренди).

Майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі (п. 1.2 договору оренди).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору оренди).

Орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю (п. 5.10 договору оренди).

Орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до Балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (п. 5.18 договору оренди).

Орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду майно згідно з договором за актом приймання-передавання майна (п. 7.1 договору оренди).

Цей договір укладено строком (терміном) на 10 років, що діє з 11 червня 2014 року до 10 червня 2024 року (п. 10.1 договору оренди).

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна від 01.07.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно - частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі термінала "D", загальною площею 244,6кв.м., розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

На виконання умов Договору оренди № 1581, 09.09.2014 між позивачем та відповідачем укладено Договір №80.1-14/1-29 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір про відшкодування витрат), за умовами п. 1.1 якого у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного нерухомого майна - частини приміщень №3.2.60 на третьому поверсі термінала "D", загальною площею 3244,6 кв.м для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги: 1) забезпечення теплом (теплова енергія); 2) забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; 3) використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем; 4) прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів; 5) підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Узгоджено, що щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: чистий дохід орендаря х 18 % - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщені відповідно до умов Договору оренди №1581 від 11.06.2014. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно Договору оренди №1581 від 11.06.2014 (п. 1.1, п. 1.1.1 Договору про відшкодування витрат).

Орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці (п. 2.2.2 договору про відшкодування витрат).

Орендар зобов`язується щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання - здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання - здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та ненадана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 договору про відшкодування витрат).

В разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків (п. 4.3 договору про відшкодування витрат).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.06.2024 (п. 6.1 договору про відшкодування витрат).

Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області відповідно до наказу Фонду державного майна України "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" від 05.08.2019 №786.

Так, 16.01.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТревелРітейл ЛТД» (орендар) було укладено Додатковий договір до Договору оренди №1581 згідно пункту 1 якого нарахування орендної плати за користування майном здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати.

Надалі, 05.04.2021 між орендодавцем та орендарем було укладено додатковий договір до Договору оренди №1581, пунктом 2 якого встановлено, що оскільки пасажирський термінал "D" здано одночасно кільком підприємствам, організаціям, то умови п. 5.10 договору щодо компенсації витрат на утримання орендованого майна в неподільній частині (а саме: підтримання в належному стані територій, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньопортових доріг та під`їздних шляхів, забезпечення приміщень загального користування) та згідно з п. 11 Методики, відповідні витрати підлягають компенсуванню орендарем пропорційно розміру займаної орендарем площі до загальної площі нерухомого майна, зданого в оренду одночасно кільком орендарям.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказує, що відповідач, в порушення вимог п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору про відшкодування витрат, не надав довідки про чистий дохід за період березень грудень 2022 року та січень-вересень 2023 року.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами ст. ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 договору про відшкодування витрат сторони погодили, що орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

До матеріалів справи долучено довідки про чистий дохід, в яких зазначено, що ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТревелРітейл ЛТД» не здійснювало діяльності в орендованому приміщенні у звітні періоди, а саме:за лютий 2022 року від 29.08.2023 вих.№300; за березень 2022 року від 07.08.2023 вих.№256; за квітень 2022 року від 07.08.2023 вих.№257; за травень 2022 року від 07.08.2023 вих.№258;за червень 2022 року від 07.08.2023 вих.№ 259; за липень 2022 року від 07.08.2023 вих.№260; за серпень 2022 року від 07.08.2023 вих.№261; за вересень 2022 року від 07.08.2023 вих.№262; за жовтень 2022 року від 07.08.2023 вих.№263; за листопад 2022 року від 07.08.2023 вих.№264; за грудень 2022 року від 07.08.2023 вих.№265;за січень 2023 року від 07.08.2023 вих.№266; за лютий 2023 року від 07.08.2023 вих.№267; за березень 2023 року від 07.08.2023 вих.№268; за квітень 2023 року від 07.08.2023 вих.№269; за травень 2023 від 07.08.2023 вих.№270; за червень 2023 від 07.08.2023 вих.№271; за липень 2023 від 07.08.2023 вих.№272;за серпень 2023 від 29.08.2023 вих.№308; за вересень 2023 від 05.10.2023 вих.№344.

Поряд з цим, позивач твердить, що зміст і форма поданих відповідачем довідок не відповідають погодженим сторонами умовам п. 2.2.2. договору, оскільки дані довідки не містять інформації про розмір чистого доходу (конкретної суми доходу), отриманого відповідачем від продажу товарів в орендованому майні, а отже вважаються не наданими.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що укладеним між сторонами договором не встановлено форми довідки про чистий дохід, проте визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні.

Судом встановлено, що наявні у матеріалах справи довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за спірний період, які були надані відповідачем позивачу, за своїм змістом не містять конкретної суми чистого доходу отриманого від господарської діяльності в орендованому приміщенні, що є визначальним та основою для розрахунку вартості наданих відповідачу послуг, передбачених пунктом 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1 пункту 1 договору про відшкодування витрат.

Метою подання відповідачем позивачу цих довідок про чистий дохід є здійснення останнім розрахунку вартості наданих послуг стосовно підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів і забезпечення приміщень загального користування.

Відтак, суд не може розцінювати в якості належного виконання договору про відшкодування витрат надані відповідачем довідки про чистий дохід, позаяк останні у першу чергу, мають відображати інформацію, яка передбачена її змістом та придатна для визначеної договором мети - містити достовірну інформацію про суму чистого доходу за відповідний період, засвідчену підписами відповідальних осіб підприємства.

Суд погоджується з твердженням позивача, що відсутність конкретної суми чистого доходу у поданих відповідачем довідках призводить до неможливості розрахувати вартість наданих послуг, передбачених п.5 таблиці №1 п. 1.1.1. п. 1. договору, внаслідок чого відповідач не сплачує вартість наданих позивачем послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином умови п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору про відшкодування витрат, у спірний період березень 2022 року - вересень 2023 року, щомісячно, до 7 числа місяця, наступного за звітним, не надав в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні (із зазначенням конкретної суми), у зв`язку з чим, вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати передбачений договором обов`язок в натурі - подати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому за договором оренди №1581 від 11.06.2014 приміщенні за березень-грудень 2022 року та січень-вересень 2023 року є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4.3 договору про відшкодування витрат в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Так, позивач нарахував та направив відповідачу рахунки-фактури для сплати штрафу за порушення строків надання довідок про чистий дохід на загальну суму 629700,00 грн., а саме: №897/722 від 18.08.2023 за період: лютий 2022 - червень 2023 (по 16.08.2023) на суму 466200,00 грн; №897/1242 від 09.11.2023 за період з 17.08.2023 по 09.11.2023 на суму 163500,00 грн.

Рахунок-фактура № 897/772 від 18.08.2023 із супровідним листом від 04.09.2023 №03-22-1388 був надісланий відповідачу поштовим відправленням та отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 111. Рахунок-фактура №897/1069 від 09.11.2023 був надісланий позивачем на електронну адресу відповідача.

У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Приписами статті 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з частиною 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така неустойка (штраф) за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

В даному випадку, така неустойка передбачена п. 4.3 договору про відшкодування витрат.

З огляду на те, що судом встановлений факт ненадання відповідачем довідок про чистий дохід за спірний період: березень 2022 року - вересень 2023 року; штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення, прямо передбачений пунктом 4.3 договору про відшкодування витрат, принципи господарсько-правової відповідальності виходять з презумпції вини особи, яка порушила своє господарське зобов`язання, та покладають та таку особу обов`язок доведення відсутності вини (частина 1 ст. 218 ГК України, частина 2 ст. 614 ЦК України), отже суд погоджується з тим, що у позивача було наявне право на нарахування штрафу в розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення.

Разом з тим, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення штрафу починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше договором не встановлено.

Водночас, Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 02.04.2020, розділ ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 7, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачена можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад шестимісячний строк, встановлений ст. 232 ГК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено карантин з 12.03.2020 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд зазначає, що припис пункту 7 "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, хоч і не зовсім узгоджується з метою Закону, який спрямований на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, однак є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення. Така позиція узгоджується із висновком висловленим КГС ВС у постанові від 27.02.2024 у справі №911/858/22.

Відтак, в даному випадку, штраф має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку виконання зобов`язання із подання довідки про чистий дохід, та до переддня фактичного виконання зобов`язання, або відповідної дати через шість місяців після спливу строку на виконання зобов`язання, або до дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 №211, тобто до 30.06.2023, в залежності від того, яка з названих подій настала раніше.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Отже, здійснивши власний розрахунок судом встановлено, що вірно розрахований розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за заявлений період становить 466200,00 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу на 90%. З цього приводу суд зазначає таке.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 ГК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Разом з тим, за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Згідно з положеннями статті 233 ГК України, які також кореспондують зі змістом статті 551 ЦК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням установлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 27.02.2024 у справі №911/858/22).

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафу, судом враховано наступне.

Указом Президента України №64/2022 із 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України. У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні товариство, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність.

Неможливість здійснення товариством господарської діяльності викликана також тим, що Міжнародний аеропорт "Бориспіль" не функціонує з 24.02.2022 (за його власним повідомленням розміщеним на офіційному вебсайті ДП МА Бориспіль).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р "Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю", тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Також, 24.02.2022 згідно з оголошенням розміщеним на офіційному вебсайті Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Міністерства інфраструктури України, повітряний простір для цивільних користувачів повітряного простору закритий.

Предметом Договору оренди № 1581 від 11.06.2014 є зокрема майно, яке знаходиться на території Міжнародного аеропорту "Бориспіль" передане в оренду з метою розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі.

Суд враховує, що відповідач подав позивачу довідки, у яких хоча й не навів числового значення чистого прибутку, як то передбачено договором, однак вказав на факт нездійснення діяльності в орендованому приміщенні, вважаючи таке повідомлення достатнім для встановлення у розрахунку нульового значення чистого прибутку. З огляду на таке у діях відповідача не вбачається злісного порушення умов договору, спрямованого на умисне завдання шкоди контрагенту.

Враховуючи правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до їх розумного розміру, а саме до 157425,00 грн.

Решта доводів учасників справи та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаних висновків суду. У справі "РуїзТоріха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів мирного врегулювання спору сторонами подано не було.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору повністю, у тому числі пропорційно сумі, на яку розмір штрафу зменшено судом.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ Тревел Рітейл ЛТД" (08343, Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Промислова, 70, ) виконати зобов`язання, встановлені у п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору №80.1-14/10-29 від 09.09.2014, а саме: надати Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, с.Гора, вул.Бориспіль-7, ) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданого в оренду на підставі Договору №1581 від 11.06.2014 за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ Тревел Рітейл ЛТД" (08343, Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Промислова, 70, ) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспілький район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 157425 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп штрафу та 2494 (дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 85 коп. судового збору. видавши наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 14.07.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.