ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення на стадію підготовчого провадження

"09" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1063/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрянофлотський, буд. 6) та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65058, м. Одеса, вул. Незалежності, буд. 18)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю База-Стоянка Причал (67570, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Чорноморське(з), вул. Рибацька, буд. 1)

про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки

у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін:

від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону: Маркевич А.М.;

від позивача в особі Міністерства оборони України: Єрмаков А.В.;

від позивача в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса: Андрієвська А.О.;

від відповідача: Перебендюк К.О.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса звернувся з позовною заявою, сформованою в системі Електронний суд 20.03.2025 (вх. № 1090/25 від 20.03.2025), про:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю База-Стоянка Причал усунути перешкоди в користуванні Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса частиною земельної ділянки (0,0073 га) з загальної площі 4,0433 га (кадастровий номер :02:003:0074, військове містечко

№ Чорноморське-3, за адресою: вул. Рибацька, буд. 1, смт. Чорноморське, Одеський район (кол. Лиманський район), Одеська область, на якій розташований об`єкт нерухомого майна (будинок рибака), загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., що розташований за адресою: вул. Рибацька, буд. 1/68, смт. Чорноморське, Одеський район (кол. Лиманський район), Одеська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, шляхом його знесення за власний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю База-Стоянка Причал;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю База-Стоянка Причал на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса витрат зі сплати судового збору у сумі 2422, 4 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/1063/25 за позовом заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю База-Стоянка Причал про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки; призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16.06.2025 об 11:40.

У судовому засіданні 16.06.2025 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 09.07.2025 о 14 год. 30 хв. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

Відповідачем подано заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 29.06.2025 (вх. № 20548/25 від 30.06.2025), в якій викладено відзив і пояснення товариства з обмеженою відповідальністю «База-Сточнка «Причал» на позовну заяву та заявлено клопотання про:

- зупинення провадження у справі № 916/1063/25 до розгляду пов`язаних з нею справ;

- витребування від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів будівельно-технічної експертизи, що проводилася по справі № 6/63-10-1719 за ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2013;

- витребування від Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, що знаходиться у підпорядкуванні Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі Одеської регіональної філії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру документів.

Також у поданій заяві відповідач виклав заперечення стосовно позову.

Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони надано додаткові пояснення у справі, сформовані в системі «Електронний суд» 08.07.2025 (вх. № 21630/25 від 08.07.2025).

Відповідач у судовому засіданні 09.07.2025 усно заявив клопотання про поновлення процесуального строку для долучення відзиву, пояснень; позивачем також у додаткових поясненнях у справі від 08.07.2025 (вх. № 21630/25 від 08.07.2025) викладено клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів.

Ч. 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Ч. 1 ст. 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, обов`язковість судового рішення, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Ст. 15 ГПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, за загальним правилом відповідач повинен був подати до суду усі наявні докази разом з поданням відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки. Також положеннями частини десятої статті 80 ГПК України надано відповідачу можливість подання доказів не разом з поданням відзиву на позовну заяву, проте враховуючи вимоги процесуального законодавства такі докази повинні бути надані під час здійснення підготовчого провадження у справі.

Однією зі стадій розгляду справи є підготовче провадження, завданням якого, серед іншого, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів (стаття 177 ГПК України).

За статтями 181, 182 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У главі 3 розділу ІІІ ГПК України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу «диспозитивності господарського судочинства» у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначити загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суд від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19, від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Після закриття підготовчого провадження суд призначає справу до судового розгляду по суті (п. 3 ч.2 ст. 185 ГПК України).

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Тобто, підготовче засідання та судове засідання мають різну мету, що обумовлено різними завданнями, які стоять перед підготовчим провадженням та розглядом по суті, формами проведення яких вони є.

Главою 6 Розділу ІІІ ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття, зокрема зі стадії розгляду справи по суті.

Водночас це правило не є абсолютним і не може застосовуватись автоматично; важливо враховувати обставини конкретної справи.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Верховний Суд акцентує, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу - як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Такі висновки є сталими та викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 07.03.2023 у справі № 904/1252/22, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22, а також в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20.

Отже, для вирішення питання щодо можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття суд першої інстанції має встановити: (1) чи відповідні процесуальні дії можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження; (2) чи є обставини, якими сторона обґрунтовує таку необхідність, вагомими. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на справедливий суд.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, враховуючи значення справи для сторін, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, для забезпечення можливості належного доказування обставин справи та задля реалізації наданих сторонам законодавством процесуальних прав, оскільки згідно норм чинного ГПК України вказані процесуальні дії можливо здійснити тільки на стадії підготовчого провадження, а також з метою повного та всебічного вирішення спору і прийняття законного, обґрунтованого рішення у цій справі, суд дійшов висновку про необхідність повернення зі стадії розгляду справи № 916/1063/25 по суті на стадію підготовчого провадження у вказаній справі.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Ч. 5 ст. 119 ГПК України передбачено, що пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Згідно з ч. 6 ст. 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи забезпечення розумного балансу між сторонами, з метою сприяння позивачу та відповідачу у реалізації ними процесуальних прав, для повного та всебічного розгляду справи, забезпечення принципу змагальності та рівності прав учасників процесу, суд поновлює відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, а позивачу на подання додаткових пояснень та доказів по справі та долучає їх до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 119, 177, 181, 182, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернутися зі стадії розгляду справи № 916/1063/25 по суті на стадію підготовчого провадження у вказаній справі.

2. Призначити підготовче засідання суду на "23" липня 2025 р. о 10:00

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 14 (п`ятий поверх), тел. 0(482)307-996.

3. Викликати позивачів та відповідача у судове засідання.

4. Поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та долучити його до матеріалів справи.

5. Встановити позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив до 14.07.2025.

6. Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив до 21.07.2025, а також на подані додаткові пояснення у справі від 08.07.2025 вх. № 21630/25.

Ухвала набирає законної сили 09 липня 2025 року у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повну ухвалу складено та підписано 11 липня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко