ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Справа№ 910/177/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно з протоколу судового засідання від 09.07.2025:

від кредитора: Петруньок І.В. - адвокат, посвідчення № 7238/10;

від скаржника: Андрійчук С.Я. - самопредставництво;

від Державної установи "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України": не з`явились;

за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 (повний текст - 14.04.2025)

за результатом розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" (4 198 834 грн 84 коп.)

у справі № 910/177/22 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 16 122 268,74 грн

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених позовних вимог та руху справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" заборгованість у розмірі 16 122 268,74 грн та судовий збір у розмірі 241 834,03 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України". Звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 4 198 834 грн 84 коп., що належать Державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України", яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", в рахунок задоволення вимог стягувача з примусового виконання виконавчого документа, а саме: наказу, виданого 25.07.2022 Господарським судом міста Києва на підставі рішення по справі № 910/177/22 про стягнення з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" заборгованості у розмірі 16 122 268 грн 74 коп. та судового збору у розмірі 241 834 грн 03 коп.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з постановленою ухвалою, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 23.04.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 до розгляду. Відкрити апеляційне провадження по справі № 910/177/22. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 в повному обсязі. Ухвалити нове рішення у справі № 910/177/22, яким у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" - відмовити повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

28.04.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22. Витребувано невідкладно матеріали оскарження ухвали по справі №910/177/22 з суду першої інстанції. Судове засідання призначено на 26.05.2025.

05.05.2025 (через електронну пошту) до суду апеляційної інстанції від суду першої інстанції надійшов лист, в якому повідомлено суд апеляційної інстанції про неможливість виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 по справі № 910/177/22 в частині скерування до суду апеляційної інстанції матеріалів оскарження, оскільки матеріали справи, 01.05.2025 було скеровано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на виконання вимог ухвали від 24.04.2025.

26.05.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою витребувано повторно матеріали оскарження ухвали по справі №910/177/22 з суду першої інстанції (в разі повернення з суду касаційної інстанції справи). Відкладено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 до надходження матеріали оскарження ухвали по справі №910/177/22 з суду першої інстанції або матеріалів справи з суду касаційної інстанції до суду апеляційної інстанції.

05.06.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали по справі № 910/177/22 з суду першої інстанції.

05.06.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 на 23.06.2025.

30.06.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 на 09.07.2025.

В судове засідання 09.07.2025 з`явились представники учасників справи. Представник боржника подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати. Представник стягувача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Представник Державної установи "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" в судове засідання не з`явився, ухвалу суду про призначення розгляду справи на 09.07.2025 отримав через Електронний Суд, відповідні докази наявні в матеріалах справи.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Скаржник не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою при не з`ясуванні судом належним чином обставин, що мають значення для справи; висновки, викладені в ухвалі суду, не відповідають встановленим обставинам справи. А тому, на думку скаржника, суд дійшов до неправильного та необґрунтованого висновку про задоволення заяви ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, та підлягає скасуванню, враховуючи таке.

Апелянт звертає увагу суду, що позивачем не надано жодної довідки та/або будь якої інформації від державного виконавця про залишок боргу за наказом Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/177/22.

Наказ Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/177/22 перебуває на примусовому виконанні, та органи ДВС України не надають ДПЗД «Укрінтеренерго», як боржнику за зведеним ВП № 61493465 жодної інформації щодо фактів надходжень та розподілу стягнутих коштів у межах зведеного ВП, підприємство не може жодним чином підтвердити залишок заборгованості ДПЗД «Укрінтеренерго» перед ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Отже, на думку скаржника, враховуючи все вищенаведене, твердження ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» щодо наявності заборгованості ДПЗД «Укрінтеренерго» на момент такого звернення перед ним - не обґрунтоване, не підтверджене та не доведене належним чином.

Також звернув увагу суду, що кошторис витрат на здійснення операційної діяльності на виконання функції постачальника «останньої надії» передбачає фінансування лише поточної діяльності підприємства, витрати на виконання рішень судів, погашення податкового боргу та інших боргів або сплату штрафів наразі не передбачені.

Скаржник зазначає, що враховуючи ситуацію в Україні, зокрема воєнний стан, одним із найголовніших завдань, яке стоїть перед Державною податковою службою України та і підприємством, було і залишається на сьогодні - стабільність та повнота надходжень до бюджету усіх рівнів. При цьому наповнення дохідної частини бюджету є пріоритетним напрямком роботи не лише органів Державної податкової служби України, а й інших органів виконавчої влади в умовах такого скрутного становища для нашої країни, як збройна агресія російської федерації проти України, яка розпочалась з 24.02.2022 року та продовжується досі, що, у свою чергу, накладає значний тягар на Державний бюджет України, а не виконання платниками податків свого конституційного обов`язку сплачувати податки та збори не покращує ситуацію в цілому.

Апелянт додатково наголосив, що починаючи з 1 січня 2019 року і на цей час ДПЗД «Укрінтеренерго» є єдиним в Україні постачальником електричної енергії, на якого були покладені спеціальні обов`язки, а саме виконання функцій постачальника «останньої надії».

Також скаржник звертає увагу суду, що ДПЗД «Укрінтеренерго» включено до переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури, затвердженого наказом Міненерго від 07.09.2022 року №1-ДСК (в редакції наказу Міненерго від 31.07.2023 № 16-ДСК). Тобто ДПЗД «Укрінтеренерго» включене до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

ДПЗД «Укрінтеренерго» повідомило суд, що не ухиляється від виконання та не затягує виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 910/177/22, а вживає всіх можливих заходів для функціонування підприємства, виконання функцій постачальника «останньої надії» та можливості виконання взятих на себе зобов`язань, особливо в умовах воєнного стану, в тому числі погашення заборгованості, зокрема першочергово, перед бюджетом.

Оскільки ДПЗД «Укрінтеренерго» є державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства економіки України, а тому звернення стягнення призведе до завдання збитків постачальнику «останньої надії», що в свою чергу - до завдання збитків державі.

Таким чином, тяжкий майновий стан боржника, наявний статус критичної інфраструктури та його соціальна значущість для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, - мають вирішальне значення для законних судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, ДПЗД «Укрінтеренерго» вважає ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 незаконною, необґрунтованою, та такою, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Через що просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 в повному обсязі. Ухвалити нове рішення у справі № 910/177/22, яким у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" - відмовити повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У поданому відзиві на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України, позивач зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою з урахуванням наступного.

Так, за доводами позивача, апеляційна скарга ДПЗД «Укрінтеренерго» є необґрунтованою, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, ухваленою з урахуванням положень законодавства, усталеної практики Верховного Суду, а також загальновідомих принципів, а тому не підлягає скасуванню.

А тому стягувач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення через необґрунтованість, а оскаржувану ухвалу - без змін.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Так, порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений у статті 53 Закону України "Про виконавче провадження".

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений у статті 336 ГПК України, відповідно до частини першої якої суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі №910/8613/19).

При цьому за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19).

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема, якщо рішення вже виконано.

Відповідно до частини дев`ятої статті 336 ГПК України звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Норма частини дев`ятої статті 336 ГПК України спрямована на захист особи, яка має заборгованість перед боржником, від повторного стягнення з неї цієї заборгованості таким боржником як стягувачем і реалізується у відповідному виконавчому провадженні. Однак вона не встановлює додаткових умов для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать цій особі, яка має заборгованість перед боржником.

З аналізу зазначеної норми процесуального права вбачається, що предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які заявник просить звернути стягнення.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості станом на дату звернення із відповідною заявою в порядку ст. 336 ГПК України, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з метою недопущення подвійного стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018, у справі № 912/2199/17 від 10.07.2019, у справі № 927/313/18 від 01.08.2019, №904/11045/15 від 03.11.2022.

Таким чином, досліджуючи заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 910/14162/24, суд має встановити, чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі, якщо боржник сплатив (повністю або частково) стягувачу грошові кошти, які присуджено до стягнення згідно з рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/14162/24, то задоволення судом даної заяви може призвести до подвійного стягнення суми боргу.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 року у справі №910/14162/24 позовні вимоги ДПЗД «Укрінтеренерго» до Державної установи "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" про стягнення 4 136 389,00 грн, було задоволено повністю та вирішено стягнути заборгованість у розмірі 4 136 389,00 грн, з яких: 2 385 577,56 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію за період січень 2022 року, 812 461,94 грн - інфляція та 938 349,50 гр. - 15% річних та 62 045,84 грн - судовий збір.

Листом № 02-06/318 від 07.04.2025 Державна установа "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" повідомила про те, що заборгованість згідно рішення Господарського суду міста Києві від 10.02.2025 у справі № 910/14162/24 складає 4 198 434,84 грн, що є беззаперечним та неспростованим доказом наявності боргу перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Таким чином, Державна установа «Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України» має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у розмірі 4 198 434,84 грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду міста Києві від 10.02.2025 у справі № 910/14162/24, яке набрало законної сили.

Рішення судів у даній справі та у справі № 910/14162/24 не виконані, що не спростовано Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго». Доводи скаржника щодо відсутності у нього інформації про власну заборгованість не є підставою для відмови в задоволенні заяви стягувача. Так, саме первісний боржник не надав жодного доказу на погашення заборгованості в розумінні ст. 74, 269 ГПК України. Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» строк звернення із заявою в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України не пропущений, а щодо примусового виконання рішення у даній справі відкрито виконавче провадження.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості Державної установи "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук України" перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/14162/24 у сумі 4 198 434,84 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заяви стягувача, що подана в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що судове рішення має бути виконано.

Водночас, посилання апелянта на критичність, належність до сфери управління профільного міністерства, статус «постачальника останньої надії», борги перед іншими компаніями, наявність податкових боргів, тощо, - не впливають на можливість застосувати ст. 336 ГПК України до даних правовідносин.

Щодо доводів скаржника, що його включено до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Північний апеляційний господарський суд зазначає, що Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" також включено до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. А тому суд апеляційної інстанції не приймає дану позицію скаржника, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки і боржник, і стягувач перебувають в одному положенні (включені до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період).

Твердження апелянта, що наказ Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/177/22 перебуває на примусовому виконанні, тому залишок заборгованості ДПЗД «Укрінтеренерго» за рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 910/177/22 змінився та, відповідно, був зменшений - є недоведеними.

Жодних доказів виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 матеріали справи № 910/177/22 - не містять та не надані суду скаржником.

Твердження апелянта, що Постанова про відкриття цього ВП до ДПЗД «Укрінтеренерго» не надходила, підприємство не володіє інформацією щодо ВП №69817911, оскільки не має ідентифікатора доступу до АСВП - визнаються судом безпідставними, оскільки до заяви в суді першої інстанції долучена постанова про відкриття ВП №69817911 від 12.09.2022 саме з ідентифікатором доступу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви стягувача, поданої в порядку ст. 336 ГПК України, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування ухвали суду першої інстанції. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 336 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України та не відшкодовується йому.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283, 336 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22- залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/177/22 - залишити без змін.

3. Матеріали оскарження повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.07.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім