РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2025Справа № 910/480/25

За позовомКомунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради
доПівнічного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
провизнання недійсним та скасування рішення
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Каленська С.С.;

від відповідача: Тацишина О.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/480/25 за позовом Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради (далі також - позивач, КП «Уманьводоканал») до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі також - відповідач, Відділення) про визнання недійсним та скасування повністю рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.11.2024 № 60/204-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

10.02.2025 відповідачем подано відзив на позов.

З огляду на строки розгляду справи та на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 22.05.2025.

У судовому засіданні 22.05.2025 суд задовольнив клопотання позивача та оголосив перерву до 26.06.2025.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 26.06.2025 наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення по справі. Представник відповідача, у свою чергу, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 498/60/200-рп/к.24 про порушення КП «Уманьводоканал» законодавства про захист економічної конкуренції, та подання Третього відділу досліджень і розслідувань Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 60-03/425-П з попередніми висновками у зазначеній справі прийняла рішення № 60/204-р/к від 06.11.2024 (далі також - Рішення № 60/204-р/к) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, згідно з яким постановила:

1. Визнати, що Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради у період з січня 2022 по лютий 2024 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в межах м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать Комунальному підприємству «Уманьводоканал» Уманської міської ради на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються) ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам), з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього не було жодного конкурента.

2. Визнати дії Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради, які полягають у безпідставному обмеженні строку дії технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування стану завершення будівництва об`єкту замовника), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в межах м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать Комунальному підприємству «Уманьводоканал» Уманської міської ради на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються) ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

3. За порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради штраф у розмірі 68 000,00 грн.

4. Зобов`язати Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради у двомісячний строк із дати отримання рішення в цій справі припинити порушення, зазначене в п. 2 резолютивної частини цього рішення, про що письмово повідомити Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України протягом 5 календарних днів із дня його припинення з наданням підтвердних документів.

Доводи Відділення щодо наявності у діях позивача ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ґрунтуються, здебільшого, на тому, що підприємство безпідставно обмежувало строк дії технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування стану завершення будівництва об`єкту замовника).

За твердженнями Комітету, за умов існування значної конкуренції на ринку така поведінка КП «Уманьводоканал» була б неможливою.

Обґрунтовуючи заявлений позов КП «Уманьводоканал» наголошує, що з Рішенням № 60/204-р/к не погоджується та вважає його незаконним з огляду на наступне:

- встановлюючи термін дії технічних умов на приєднання до систем централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, фактично встановлюється термін протягом якого дане будівництво має бути завершено, та відповідно має відбутися приєднання до централізованих мереж. Але враховуючи положення частини 7 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на яке є посилання в технічних умовах, вони будуть чинні до завершення будівництва, незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, які надали такі технічні умови;

- КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ» видає технічні умови на приєднання до мереж з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення з врахуванням можливості дотримання належного рівня надання послуг для споживача, який має намір приєднатися та споживачів, які вже приєднанні до таких мереж, з урахуванням наявності мереж, їх пропускної здатності, параметрів тиску, спроможності очисних споруд;

- не встановлення терміну дії технічних умов, тобто не встановлення терміну, протягом якого споживач має здійснити будівництво та відповідно приєднання до централізованих мереж водопостачання та/або водовідведення, може призвести до того, що приєднання протягом більш тривалого періоду часу, ніж три роки, призведе до погіршення якісних та кількісних характеристик наданих виконавцем послуг, як для споживача, який приєднався так і для суміжних споживачів, оскільки на момент видачі технічних умов існувала технічна можливість такого приєднання, та яка, з плином часу, може бути відсутня через ряд факторів (в точці приєднання здійснено підключення нових споживачів; відсутня місце приєднання, у зв`язку з реконструкцією водопроводу по причини аварій, руйнацій тощо);

- зазначення строку дії виданих Технічних умов не суперечить ані змісту самих затверджених умов, ані Правил № 190, і тим більше - не порушує приписів частини 7 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- зміст зібраних у справі № 498/60/200-рп/к.24 доказів, ані прямо, ані опосередковано не вказують на створення КП «Уманьводоканал» умов, які були б направлені на «ущемлення» прав споживачів в умовах відсутності конкуренції на ринку зазначених послуг;

- КП «Уманьводоканал» не має скарг чи судових проваджень стосовно оскарження затверджених Технічних умов за скаргами споживачів, які полягають у порушеннях КП «Уманьводоканал» щодо визнання строку чинності таких рішень;

- Відділення провело поверхневу та упереджену перевірку не враховуючи фактичні обставини справи та не довело факт наявності порушень по відображенню у Технічних умовах інформації, що дає підстави вважати про зловживання Комунальним підприємством «УМАНЬВОДОКАНАЛ» Уманської міської ради монопольним становищем ринку.

Відповідач проти заявленого позову заперечував у повному обсязі, наголошував, що оскаржуване Рішення було прийнято в межах наданих Відділенню повноважень та з урахуванням чинного на момент прийняття законодавства. Свої доводи відповідач висловив у письмовому відзиві та надавши усні пояснення безпосередньо в судових засіданнях.

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.11.2024 № 60/204-р/к у справі № 498/60/200-рп/к.24 щодо дій КП «Уманьводоканал».

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм, зокрема Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, зареєстрованого Міністерством юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605.

Однак, господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Згідно з пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Встановлення (монопольного) домінуючого становища на ринку не потребує аналізу господарської діяльності абсолютного числа (100%) учасників товарного ринку, оскільки пов`язане з ринковою поведінкою господарюючих суб`єктів, діяльність яких фактично не має значення для функціонування ринку.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Верховний Суд неодноразово констатував, що до повноважень саме органу Антимонопольного комітету України віднесено вирішення питання щодо визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, та наявності чи відсутності підстав вважати особу такою, що зловживає своїм монопольним становищем. (Постанова ВС від 03.07.2018 у справі № 910/4425/16).

Уточнення кваліфікації одних і тих самих дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання в межах відповідних (тобто тих, що співвідносяться як загальні та спеціальні) приписів, що містяться в різних частинах статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», належить до виключних (дискреційних) повноважень органів Антимонопольного комітету України. Подібного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 05.03.2020 у справі № 910/2921/19.

Суду під час розгляду справи необхідно здійснити перевірку та надати належну оцінку доводам кожної зі сторін у справі не лише щодо наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку, а й наявності чи відсутності факту зловживання ним таким становищем.

Відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 5 березня 2002 року за № 49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2002 року за № 317/6605 (далі - Методика), товарні межі ринку - товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі також - Закон) суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Відповідно до пункту 2.2 Методики етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо.

Як вбачається з п. 27 Рішення № 60/204-р/к, об`єктом аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища) є КП «Уманьводоканал» - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Товаром, щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище КП «Уманьводоканал», є послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Крім того, в рамках антимонопольної справи № 498/60/200-рп/к.24:

- встановлено перелік товарів (послуг) та основних продавців і покупців цих товарів (послуг), споживчі характеристики товару (послуги), умови споживання товару (послуги), умови реалізації товару (послуги);

- визначено товарні межі ринку - товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення споживчих властивостей та умов використання товару є послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, які не мають товарів - замінників (п. 97 Рішення);

- визначено територіальні (географічні межі ринку): територія м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать КП «Уманьводоканал» на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам) (п. 107 Рішення);

- встановлено часові межі ринку - з січня 2022 по лютий 2024, тобто проміжок часу, протягом якого незмінними залишались структура ринку, співвідношення попиту і пропозиції на ньому (п. 112 Рішення);

- визначено потенційних конкурентів: на вказаному ринку - у відповідний часовий проміжок, у позивача були відсутні конкуренти (п. 117 Рішення);

- визначено бар`єри для вступу на ринок: відповідно до п. 123 Рішення, бар`єрами вступу на досліджуваний ринок є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов`язані із необхідністю отримання дозвільних документів побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень та тривалого часу.

У той же час, обґрунтовуючи заявлений позов КП «Уманьводоканал» наголошувало, що Відділенням під час розгляду справи не було проведено ґрунтовного дослідження дій позивача, а надано лише поверхневу оцінку, що призвело до прийняття Рішення, яке не відповідає нормам законодавства.

Першочергово під час розгляду даної справи необхідно надати оцінку викладеним у Рішенні Відділення обставинам щодо встановлення монопольного (домінуючого) становища позивача.

У свою чергу, на Відділення, крім того, що покладено обов`язок з доведення у суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку також покладено обов`язок доведення наявності у діях суб`єкта господарювання зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, оскільки саме по собі займання монопольного (домінуючого) становища суб`єктом господарювання на ринку не підтверджує його зловживання та не може бути підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, у вигляді накладення штрафу відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Встановлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на АМК або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

За змістом приписів статті 12 Закону суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Питання наявності чи відсутності в діях суб`єкта господарювання ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем та повноту з`ясування АМК обставин, які мають значення для справи, в силу положень статті 59 Закону № 2210, необхідно досліджувати в системному аналізі з діями суб`єкта господарювання, встановленими АМК та вимогами статей 12, 13 Закону та відповідними положеннями Методики - постанова Верховного Суду від 13.08.2024 зі справи № 922/4858/23.

Відповідно до змісту оскаржуваного Рішення № 60/204-р/к КП «Уманьводоканал» діє на підставі переоформленої, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.10.2016 № 1773, на безстрокову ліцензії АГ № 500021 на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Діяльність у сфері надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення протягом досліджуваного періоду з січня 2022 року по лютий 2024 року регулювалась, зокрема:

- Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19.04.2021 № 97) (далі - Правила № 190).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та електронних телекомунікацій.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно з поданою нею заявою. Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви.

Частиною третьою статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Згідно із частиною шостою статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами.

Абзацом першим частини сьомої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, які надали такі технічні умови. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ «Приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил № 190 приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов (додаток 2 до Правил № 190), виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проєкту на приєднання.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ «Приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил № 190 для одержання технічних умов споживач подає виконавцю послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення такі документи:

- заяву;

- опитувальний лист;

- ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території - в масштабі 1:500 із зазначенням підземних інженерних комунікацій (при необхідності);

- копії документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою;

- викопіювання з містобудівної документації зі схемою прив`язки до систем водопостачання та водовідведення, яка пропонується;

- копію дозволу на спеціальне водокористування та копію спеціального дозволу на користування надрами (у разі наявності обов`язку щодо їх отримання);

- розрахунок витрат водоспоживання і водовідведення об`єкта згідно з діючими нормами, завірений підписами керівника проєктної організації та замовника;

- у разі наміру замовника приєднатися до водопровідної мережі та/або мережі водовідведення, які не належать виконавцю послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення, додатково надається погодження (згода) власника цих мереж.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ «Приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил № 190 визначено, що технічні умови повинні включати:

- місце та спосіб підключення до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення;

- обсяг та тиск води, режим водопостачання;

- обсяги, вид та показники якості стічних вод, що скидаються;

- рекомендовані матеріали труб та перелік арматури і обладнання на них, глибину залягання трубопроводів;

- місце встановлення приладів обліку води, їх діаметр, тип, параметри, вимоги до встановлення;

- умови для влаштування проміжного резервуара, насосів - підвищувачів тиску, регуляторів тиску та обмежувачів;

- графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж, місця приєднання до них об`єкта, місце розмежування балансової належності;

- термін дії технічних умов.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ «Приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил № 190 строк дії технічних умов складає три роки з дня їх надання у разі неприєднання об`єкта до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.

При цьому, вказаний пункт Правил № 190 набрав чинності 13.07.2021 на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19.04.2021 № 97 «Про внесення змін до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.06.2021 за № 839/36461.

В той же час, додатком 2 до Правил № 190 є типова форма технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Зазначені технічні умови складаються з таких розділів:

- основні відомості (в яких відображається інформація про замовника та об`єкт будівництва);

- умови водопостачання (в яких зазначено потребу у воді, нормативні вимоги, місце приєднання, місце установки, діаметр, тип лічильника комерційного обліку, особливі умови тощо);

- умови водовідведення (в яких відображаються санітарно-технічні показники стічних вод, нормативні вимоги, місце приєднання, особливі умови).

При цьому, абзацом другим пункту 9 розділу «Умови водовідведення» типової форми технічних умов на приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення (додаток 2 до Правил № 190) передбачено, що «технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта відповідно до частини сьомої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, відповідно до листа-роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.01.2009 № Н35267-18 щодо порядку застосування нормативно-правових актів (текст якого знаходиться за посиланням: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v3526323-09#Text ), у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу».

З наведених вище обставин можна дійти висновку, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, які надали такі технічні умови - як відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», так і відповідно до типової форми технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, що є Додатком 2 до Правил № 190.

Отже, під час надання послуг з централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення виконавці таких послуг мають враховувати терміни дії технічних умов, встановлені положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими передбачено, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, які надали такі технічні умови, що відсутнє в законодавстві право підприємств та організацій встановлювати будь-які спеціальні вимоги та зобов`язання для споживачів встановлювати засоби обліку конкретної моделі, конкретного виробника чи інших характеристик за обставин вільного ринку при виборі лічильника.

Зважаючи на посилання позивача на поверхневу перевірку відповідачем його діяльності на ринку, суд зауважує, що з наданих матеріалів справи Відділення вбачається, що відповідачем здійснено дослідження становища КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ » на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в межах м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать КП «Уманьводоканал» на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються) ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам), з часткою 100 %, оскільки на цьому ринку у нього не було жодного конкурента.

Заперечень щодо зайняття позивачем монопольного (домінуючого) становища на відповідному ринку, визначених основних характеристик останнього відповідно до Методики, в тому числі структурних показників, застосування положень Методики, - позовна заява не містить.

Відповідно до пунктів 24-126 Рішення, відповідно до Методики здійснено такий аналіз та підсумовано, що КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ» у період з січня 2022 по лютий 2024 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в межах м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать Комунальному підприємству «Уманьводоканал» Уманської міської ради на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються) ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам), з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього не було жодного конкурента.

Також у межах антимонопольної справи Відділенням було проаналізовано технічні умови на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, з числа виданих КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ » протягом 2022 та 2023 року, наданих листом від 28.11.2023 № 2487/07 (вх. Відділення від 04.12.2023 № 60-01/3942) КП «Уманьводоканал» по 10 копій технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, з числа виданих КП «Уманьводоканал» протягом 2022 та 2023 року і проаналізовані технічні умови.

За результатами аналізу таких технічних умов Відділенням встановлено, що КП «Уманьводоканал» в технічних умовах від 21.07.2022 № 49, від 16.08.2022 № 52, від 16.08.2022 № 53, від 02.09.2022 № 58, від 13.07.2022 № 45, від 11.07.2022 № 39, від 11.07.2022 № 35, від 02.09.2022 № 55, від 02.09.2022 № 57, від 09.05.2023 № 45, від 25.09.2023 № 207, від 13.09.2023 № 180, від 24.08.2023 № 150, від 16.11.2023 № 236, від 28.06.2023 № 82, від 12.06.2023 № 60, від 01.06.2023 № 54, від 03.02.2023 № 15 та від 03.08.2023 № 120 (далі - Технічні умови) зазначає, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта відповідно до частини сьомої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Водночас нижче визначає їх конкретний термін дії (3 роки) (п. 147 Рішення).

При цьому, пунктом 8 розділу ІІІ «Приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил № 190 визначено, строк дії технічних умов три роки з дня їх надання у разі неприєднання об`єкта до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.

Однак, КП «Уманьводоканал» визначає термін дії Технічних умов навіть всупереч Правилам № 190 оскільки термін дії Технічних умов виданих КП «Уманьводоканал» становить 3 роки без уточнення визначеного Правилами № 190, а саме: «строк дії технічних умов складає три роки з дня їх надання у разі неприєднання об`єкта до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення».

Отже, всупереч положенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачено, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, КП «Уманьводоканал» в технічних умовах на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення встановлює термін їх дії 3 (три) роки, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів.

Листом від 28.11.2023 № 2487/07 (вх. Відділення від 04.12.2023 № 60-01/3942) КП «Уманьводоканал» повідомило, що протягом 2022 року видало 115 технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Листом від 08.01.2024 № 34/07 (вх. Відділення від 15.01.2024 № 60-01/147) КП «Уманьводоканал» повідомило, що протягом 2023 року видало 262 технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Безпідставне обмеження КП «Уманьводоканал» строку дії технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування стану завершення будівництва об`єкту замовника) може призвести до ущемлення інтересів споживачів. Адже споживачі, які з будь-яких причин не зможуть здійснити будівництво і приєднання об`єктів протягом визначених років, будуть змушені повторно звертатися до Підприємства за отриманням нових технічних умов. Враховуючи, що для отримання технічних умов передбачена відповідна плата, це призведе до додаткових грошових витрат споживачів.

Під час оцінки дій КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ» та їх кваліфікації, як відповідного порушення, то слід звернути увагу, що у застосуванні відповідної статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" необхідно мати на увазі, що частина перша її містить кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем стосовно необмеженого кола випадків такого зловживання, а частина друга - перелік деяких з числа відповідних випадків, причому цей перелік не є вичерпним. Отже, сама лише відсутність у згаданому переліку вказівки про ті чи інші дії (бездіяльність) суб`єкта господарювання не є перешкодою для кваліфікації таких дій (бездіяльності) за ознаками частини першої даної статті[6].

При вирішені спорів про скасування рішень АМК щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтями 12 та 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та накладення штрафу за відповідне порушення, господарським судам необхідно здійснити перевірку та надати належну оцінку доводам кожної зі сторін у справі не лише щодо наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку, а й наявності чи відсутності факту зловживання ним таким становищем. При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати заявникові мотиви його ухвалення - постанова Верховного Суду від 13.08.2024 зі справи № 922/4858/23.

Для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі, відповідно, недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем», - постанови Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 910/1106/20; від 20.02.2018 у справі № 917/1958/16, від 20.02.2018 у справі № 917/1958/16, від 18.02.2021 у справі № 910/1106/20.

Відповідно до встановлених обставин антимонопольної справи № 498/60/200-рп/к.24 позивач не спростував висновків Відділення про зловживання ним монопольним (домінуючим) становищем.

Зібраними Відділенням в антимонопольній справі доказами доведено, що дії КП «УМАНЬВОДОКАНАЛ», які полягають в обмежені строку дії технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування стану завершення будівництва об`єкту замовника), що не передбачено чинними нормативно-правовими актами у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в частині видачі технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в межах м. Умань, с. Полянецьке, с. Піківець Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водопостачання) та с. Родниківка Уманського р-ну Черкаської обл. (централізоване водовідведення), де розташовані водопровідні та каналізаційні системи, які належать Комунальному підприємству «Уманьводоканал» Уманської міської ради на праві господарського відання та використовуються (експлуатуються) ним для надання таких послуг своїм абонентам (споживачам), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

У свою чергу, Відділенням здійснювалось дослідження становища позивача за період з січня 2022 року по лютий 2024 року, в якому відбувалися події відповідно до вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення прийнято у межах наданих Відділенню повноважень та з дотриманням приписів чинного законодавства, а позивачем не подано суду доказів на підтвердження наявності підстав для визнання недійсним та скасування зазначеного Рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідно до статті 59 Закону № 2210.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що Комунальним підприємством «Уманьводоканал» Уманської міської ради не доведено підстав для визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.11.2024 № 60/204-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». Позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко