РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2025Справа № 910/4368/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ

до Приватного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРЕНЕРГО

про стягнення 208 801,22 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРЕНЕРГО (далі - відповідач) про стягнення 208 801,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором № 0192-09021 від 01.07.2019 в частині проведення розрахунків у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/4268/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача та відповідача 14.04.2025 о 20:09 год. та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 15.04.2025.

Крім того, ухвалу суду від 14.04.2025 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

28.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суду відмовити в задоволенні позову у даній справі.

30.04.2025 від позивача надійшли:

- заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій зменшено вимоги до 169 006,16 грн, з яких 49 129,70 грн 3% річних, 119 876,46 грн інфляційні втрати;

- відповідь на відзив.

Щодо поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд вказує про наступне.

Заява мотивована тим, що внаслідок механічної помилки в розрахунку позивачем невірно здійснено розрахунок 3% річних та втрат від інфляції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що провадження у даній справі відкрито 14.04.2025 позивачем заява про зменшення позовних вимог подана в строки, визначені процесуальним законодавством, та підлягає прийняттю, з урахуванням чого судом здійснюється розгляд позовних вимог про стягнення 169 006,16 грн, з яких: 49129,70 грн 3% річних, 119 876,46 грн - інфляційні втрати.

Відповідач правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Таким чином, судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до ліцензії, наданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП, Регулятор), № 429 від 14.06.2018, позивач (далі - ТОВ «ЖОЕК») здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам.

Крім того, відповідно до пункту 13 розділу 17 із змінами від 29.07.2022 року № 2479-IX, внесеними до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» (надалі Закон про ринок) та Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268, з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам упродовж п`яти років з 01.01.2019 ТОВ «ЖОЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Житомирської області.

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» побутові Споживачі мають право встановлювати генеруючі установки, призначені для виробництва електричної енергії у своїх приватних домогосподарствах - генеруючі установки, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, призначені для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру.

Приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом гарантованому покупцю. Порядок продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї затверджується Регулятором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 62 ЗУ «Про ринок електричної енергії» спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема: 1) забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; 2) виконання функцій постачальника універсальних послуг; 3) виконання функцій постачальника "останньої надії"; 4) надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; 5) підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії.

Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування "зеленого" тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Аналогічна за змістом норма міститься в п. 3.1 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 за № 641 (далі - Порядок), згідно якого на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк визначений законодавством покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Також Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії» (далі ПСО). Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків учасниками ринку електричної енергії, що передбачають надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії.

Відповідно до пп.5 п.5.3.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні Постановою НКРЕКП від № 312 (надалі ПРРЕЕ) постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, встановлена потужність якої(-их) не перевищує встановлену відповідно до закону та дозволену до споживання відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (та підтверджується паспортом точки розподілу (передачі) електричної енергії) зі споживачем, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.

У силу приписів пункту 4 частини 5 статті 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.

Відповідно до п. 11.3.1 ПРРЕЕ індивідуальний побутовий споживач, що встановив у межах свого приватного домогосподарства генеруючу установку (генеруючі установки), призначену(-і) для перетворення енергії з енергії сонця та/або вітру в електричну енергію із сукупною встановленою потужністю, що не перевищує потужність відповідно до закону та дозволену потужність відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, має право здійснювати продаж виробленої електричної енергії відповідно до цих Правил на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, що є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до умов якого побутовий споживач приєднався відповідно до цих Правил. Постачальник універсальних послуг не має права відмовити споживачу в купівлі за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) за умови, якщо її(їх) приєднання здійснено у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу, та виконані вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 11.3.9. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за "зеленим" тарифом, установленим НКРЕКП.

Відповідно до п. 11.3.19 ПРРЕЕ плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством.

Абзаци 2-4 пункту 3.3.4 ПРРЕЕ вказують на те, що договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).

Як вказує ч. 6 ст. 63 Закону «Про ринок електричної енергії», законодавець передбачив обов`язок для постачальника універсальної послуги надавати оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств.

Вартість послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.

Аналогічний обов`язок постачальника універсальної послуги закріплюється також пунктом 3.4.4 ПРРЕЕ.

Пунктом 3.2. глави 3 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 за № 641 (далі - Порядок) передбачається, що для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або постачальник універсальної послуги (ПУП) укладають з оператором системи передачі (ОСП) договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої Постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 5.3.1 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг має право отримувати компенсацію витрат за надання оператору системи передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (за придбання електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами).

На сьогоднішній день відповідач виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону про ринок).

Між ТОВ «ЖОЕК» та відповідачем укладено типовий договір № 0192-09021 від 01.07.2019 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі Договір).

Згідно з п. 2.1 Договору вартість та порядок оплати послуги визначається відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженої постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг.

Відповідно до пп. 2 п. 3.1 Договору постачальник послуг зобов`язаний затверджувати вартість послуг у регулятора (НКРЕКП) відповідно до глав 11 та 12 Порядку.

Згідно з пп. 6 вказаного пункту Договору Замовник зобов`язаний проводити оплату вартості послуг виключно у грошовій формі.

Пунктом 6.6. Договору сторони передбачили обмін інформацією в рамках даного Договору з використанням електронного документообігу, а для підтвердження авторства таких документів, сторони забезпечують наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Згідно п. 7.1. Договору останній набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою № 7 від 25.12.2023, підписаною кваліфікованими електронними підписами Сторін, продовжено строк дії вказаного Договору до 31.12.2024.

Відповідно до пунктів 13.2 13.5 Порядку протягом перших семи робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП протягом трьох робочих днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони.

Протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

Як визначено п. 13.4 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

У разі надходження оновлених даних від учасників ринку після проведення розрахунків обсягів врегулювання сторони корегують акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Після підписання ОСП акта корегування ПУП надає Регулятору корегований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта корегування для затвердження.

Вартість послуги (для ТОВ «ЖОЕК» у розмірі 20 811 885,59 грн без ПДВ) затверджено Постановою НКРЕКП від 31.07.2024 № 1409 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у червні 2024 року».

Відповідно до Акту № 6 приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до Договору від 01.07.2019р №0192-09021, підписаного кваліфікованими електронними підписами Сторін, загальна вартість послуги (з ПДВ), склала 24 974 262,71 грн, Вартість послуги (без ПДВ), грн - 20 811 885,59 грн.

Звертаючись до з даним позовом, позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог вказав, що відповідач з 06.08.2024 є таким, що прострочив обов`язок з розрахунку з позивачем за послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, заявив вимоги про стягнення з відповідача 169 006,16 грн, з яких: 49 129,70 грн 3% річних, 119876,46 грн інфляційні втрати.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що з 01.02.2023 набрала чинності постанова НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 396", якою, як вказує відповідач, змінено порядок оплати, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат та 3% річних не враховано. З моменту прийняття постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 396 у ПАТ "НЕК "Укренерго" був обов`язок перераховувати позивачу 19,5% вартості виробленої електричної енергії з альтернативних джерел енергії генеруючими установками приватного домогосподарства понад власне споживання, що виконувався відповідачем. Відтак, у позивача відсутні підстави для нарахування 3% річних та втрат від інфляції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому судом не беруться до уваги посилання відповідача на постанову НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 396", якою, як вказує відповідач, змінено порядок оплати, оскільки відносини сторін за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 вже були предметом дослідження судів, зокрема, постановою Північного апеляційного господарський суду від 19.03.2025 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/8306/24 про задоволення позову, у т.ч. в частині стягненні 3% річних та інфляційних втрат.

У вказаній постанові судом апеляційної інстанції надано оцінку доводам Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" щодо неможливості покриття витрат оператора системи з інших джерел, аніж з тарифу на послуги передачі електричної енергії та правомірності стягнення 3% та інфляційних витрат.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 05.09.2024 у справі № 910/14074/23 та від 06.05.2025 у справі № 910/16423/23 за наслідками розгляду тотожного спорів про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за порушення строків оплати останнім послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, доданий до заяви про зменшення позовних вимог, суд зазначає, що останній виконано арифметично вірно та відповідно до норм законодавства, а тому вимоги про стягнення 49 129,70 грн 3% річних та 119 876,46 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРЕНЕРГО (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ (10003, Житомирська обл., м. Житомир, Майдан Перемоги, будинок 10, код 42095943) 49 129,70 грн (сорок дев`ять тисяч сто двадцять дев`ять грн 70 коп.) 3% річних та 119 876,46 грн (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість грн 46 коп.) інфляційних втрат, 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 09.07.2025.

Суддя О.Г. Удалова