ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11.07.2025 р. Справа № 914/2137/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва, розглянувши матеріали позовної заяви

позивача: Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40), м. Дрогобич, Львівська область,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», с. Сілець, Сокальський район, Львівська область,

предмет позову: стягнення 6 128 565, 73 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань по договору на використання праці засуджених,

встановив:

09.07.2025 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення 6 128 565, 73 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає про наявність підстав для залишення позову без руху.

Статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви та документи, як додаються до позовної заяви.

Зокрема згідно з положеннями ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач доказів сплати судового збору до позовної заяви не долучив, натомість зазначив, що звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. статті 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Натомість як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

За наслідком аналізу предмета та підстав заявлених позовних вимог про стягнення 6 128 565, 73 грн боргу по договору на використання праці засуджених, суд доходить висновку, що позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли на підставі господарського договору на використання праці засуджених. Предметом спору не є захист трудових прав.

За таких умов пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача у справі про стягнення заборгованості за господарським договором.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до Господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору визначена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже за подання до суду в електронній формі позовної заяви про стягнення 6 128 565, 73 грн позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 73 542, 78 грн та подати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) без руху та надати можливість усунути допущений недолік у спосіб надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Позовну заяву Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) у справі №914/2137/25 залишити без руху.

2. Встановити Державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№40)» строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Матвіїв Р.І.