ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 липня 2025 року Справа № 903/619/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву ОСОБА_1 про скасування арештів по справі №903/619/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність,

В С Т А Н О В И В:

01.07.2024 ОСОБА_1 сформувала в системі Електронний суд заяву про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2024 заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 09.07.2024.

Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 09.07.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 19.11.2024 заяву керуючої реструктуризацією Белінської Наталії Олександрівни про затвердження плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , задоволено. Затверджено план реструктуризації боргів боржника погоджений ОСОБА_1 та схвалений зборами кредиторів 11.11.2024 у справі №903/619/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у редакції, поданій керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. Припинено повноваження керуючої реструктуризацією Белінської Наталії Олександрівни. Згідно з частинами 1 - 4 статті 127 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника набирає чинності з дня його затвердження господарським судом і є обов`язковим для боржника та кредиторів. З дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника. Крім договорів, які передбачені планом реструктуризації боргів, боржник протягом реструктуризації не має права:

1) здійснювати правочини щодо відчуження або обтяження нерухомого та рухомого майна боржника, включаючи майнові і немайнові об`єкти, цінні папери тощо, вартість яких перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) укладати договори позики, довічного утримання, уступки вимоги, переведення боргу, передачі в довірче управління майна боржника;

3) виступати поручителем за зобов`язаннями інших осіб. Протягом дії плану реструктуризації боргів боржник повинен повідомляти кредитора, включеного до плану реструктуризації боргів, про істотні зміни у своєму майновому стані, а також про отримання позик і кредитів, у тому числі про придбання товарів у кредит, повідомляти інші сторони перед укладенням таких договорів про введення щодо нього процедури реструктуризації боргів. Зобов`язано боржника не пізніше п`яти днів після закінчення строку виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури реструктуризації боргів надати суду та кредитору, включеному до плану реструктуризації боргів, звіт про виконання плану реструктуризації боргів з належними доказами погашення вимог кредитора.

30.06.2025 ОСОБА_1 сформувала в системі «Електронний суд» заяву, в кій просить суд:

1. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

2. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

3. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ «Універсал Банк».

4. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_6 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ «Універсал Банк».

5. Зобов`язати приватного виконавця Пирогу С.С. скасувати арешти, накладені на рахунки в межах виконавчих проваджень №4495210 та № 75277284.

В обгрунтування вказує, що 20.03.2024 року приватним виконавцем Пирогою Сергієм Степановичем видано Постанову про відкриття виконавчого провадження №4495210.

20.03.2024 приватним виконавцем Пирогою Сергієм Степановичем видано Постанову про арешт коштів боржника у відповідності з якою було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

12.06.2024 приватним виконавцем Пирога Сергієм Степановичем видано Постанову відкриття виконавчого провадження №75277284.

12.06.2024 року ОСОБА_2 видано Постанову про арешт коштів боржника у відповідності з якою було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Вказує, що оскільки постановою передбачено накладення арешту на всі мої рахунки, як існуючі, такі і такі, що будуть існувати в майбутньому остання не має можливості отримувати дохід, що перешкоджає мені виконувати план реструктуризації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", у ст. 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють винятково відповідно до закону (ст. 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Пунктом 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, про що виносить відповідну постанову.

Вчинення виконавчих дій зупиняється до закінчення строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (ч. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження").

У свою чергу, неплатоспроможність визначається як неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки" (ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Провадження у справі про неплатоспроможність за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого є пропорційне та справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника із дотриманням балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство (подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 04.02.2021 року у справі № 904/1360/19).

Важливо відзначити, що з моменту відкриття стосовно боржника провадження у справі про неплатоспроможність він перебуває в спеціальному правовому режимі, який змінює весь комплекс відносин боржника, і спеціальні норми КУзПБ мають пріоритет у застосуванні під час розгляду справ про банкрутство щодо інших законодавчих та підзаконних актів (подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 428/2376/20).

Особливостями цього правового режиму є, по-перше, те, що пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому КУзПБ, а по-друге - уведення мораторію на задоволення вимог з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи (п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства).

Упродовж дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах (ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника. Про запровадження мораторію керуючий реструктуризацією повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні

Водночас ч. 5 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що дія мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення, припиняється автоматично та забезпечений кредитор отримує право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство, після спливу 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, якщо господарський суд протягом цього часу не ухвалив постанову про визнання боржника банкрутом або постановив ухвалу про затвердження плану реструктуризації боргів або ухвалу про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів.

Також, п. 3 ч. 5 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутств передбачено, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутств мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Строк дії та наслідки введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність визначені положеннями ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства як спеціальної норми, що застосовується у процедурі відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Виходячи із цілей та мети Кодексу України з процедур банкрутства щодо відновлення платоспроможності фізичної особи, завданням мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться ухвалою господарського суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, є забезпечення збереження майнових активів боржника-фізичної особи з метою подальшого задоволення вимог кредиторів на засадах конкурсу, який би забезпечував максимально можливу ціну предмета продажу на ринку у процедурі реструктуризації боргів боржника або у процедурі погашення боргів боржника, що вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом, як судових процедурах, які застосовуються до боржника-фізичної особи (ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, законодавцем передбачено інститут мораторію у справі про банкрутство юридичної особи (неплатоспроможності фізичної особи/фізичної особи-підприємця) як механізм збереження активів боржника задля їх спрямування під час реалізації щодо боржника передбачених ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства судових процедур на погашення конкурсної маси боржника та забезпечення справедливого балансу між інтересами кредиторів і боржника, а також максимального погашення пасиву боржника за рахунок його активів.

Відповідно до ст. 127 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника набирає чинності з дня його затвердження господарським судом і є обов`язковим для боржника та кредиторів. З дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника виникають певні правові наслідки, зокрема: задоволення вимог кредиторів до боржника може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства; арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність; вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

При цьому, з дня постановлення ухвали про затвердження плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника.

Разом з тим, законодавцем визначено одним із наслідків введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність зупинення стягнення з боржника-фізичної особи за всіма виконавчими документами, за винятком випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Згідно положень статей 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, державний виконавець та/чи приватний виконавець зобов`язані вчиняти виконавчі дії з урахуванням обмежень, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого у даному випадку є спеціальними та повинні застосовуватися переважно щодо загальних норм з вчинення виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Законодавцем передбачено інститут мораторію у справі про банкрутство юридичної особи (неплатоспроможності фізичної особи/фізичної особи-підприємця) як механізм збереження активів боржника задля їхнього спрямування під час реалізації щодо боржника передбачених ст. 6 КУзПБ судових процедур на погашення конкурсної маси боржника та забезпечення справедливого балансу між інтересами кредиторів і боржника, а також максимального погашення пасиву боржника за рахунок його активів (подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 910/17501/19).

Тобто, за логікою законодавця, відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) фізичної особи та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів унеможливлює застосування заходів примусового виконання рішень у порядку здійснення виконавчого провадження та є підставою для зупинення виконавчих проваджень, відкритих стосовно боржника (подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 905/1642/19).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду.

Зазначена норма Кодексу України з процедур банкрутства передбачає право суду знімати попередньо накладені арешти та обмеження виключно щодо майна та коштів саме боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається із наданих боржником доказів, зокрема копій постанов та витягів з карткових рахунків боржника, приватним виконавцем було видано Постанову про арешт коштів боржника у відповідності з якою було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Відтак, оскільки судом затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_1 , який передбачає погашення вимог кредитора, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арештів, накладених на рахунки боржника, для забезпечення належного виконання боржником умов плану реструктуризації.

Керуючись статтями 2, 41, 113, 120-121, 127 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_3 про скасування арешту.

2. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

3. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

4. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ «Універсал Банк».

5. Скасувати арешт, накладений на рахунок НОМЕР_6 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ «Універсал Банк».

6. Зобов`язати приватного виконавця Пирогу С.С. скасувати арешти, накладені на рахунки в межах виконавчих проваджень №4495210 та № 75277284.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала суду підписана 07.07.2025.

Суддя І. О. Гарбар