ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"11" липня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/755/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Худенко А.А.,

розглянувши матеріали заяви Відокремленого структурного підрозділу «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», м. Луцьк Волинської області про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», вул. Молодіжна, будинок 9, с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421 () заборгованості в розмірі 76 362,45 грн та 302,80 грн судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Відокремлений структурний підрозділ «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою №08.07.2025 від 08.07.2025 (вх. №02.3.1-05/823/25 від 08.07.2025) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», вул. Молодіжна, будинок 9, с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421 () заборгованості в розмірі 76 362,45 грн та 302,80 грн судового збору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви визначено головуючого суддю Худенка А.А., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подану Відокремленим структурним підрозділом «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», суд доходить до висновку про відмову у видачі судового наказу із огляду на наступне.

Між Відокремленим структурним підрозділом «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» (постачальником) було укладено Договори закупівлю товару №830 від 05.11.2024 (далі Договір №830) та №923 від 09.12.2024 (далі Договір №923).

За змістом Договору №830, постачальник зобов`язкується поставити у власність замовника паливо: Бензин А-95 (Євро 5), талон; Бензин А-92 (Євро 5), талон; дизельне паливо (Євро 5), талон; код 09130000-9 Нафта і дистиляти згідно ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах Договору (п. 1.1 Договору №830).

Згідно із п. 6.3., 6.3.1., 6.3.4., 6.3.6, Договору №830, постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару у терміни, встановлені даним Договором, обміняти талони, пред`явлені замовником, та/або продовжити термін їхньої дії за умов та в терміни, зазначені у даному Договорі, забезпечити передачу (відпуск) палива на АЗС перелік, яких визначений у Додатку №2 до Договору якість якого відповідає умовам, установленим розділом 3 цього Договору та Специфікації.

Відповідно до п. 11.1. Договору №830, такий набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

За змістом Договору №923, постачальник зобов`язується поставити у власність замовника паливо: Дизельне паливо (Євро 5), талон, для роботи генератора; код 09130000-9 Нафта і дистиляти згідно з ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах Договору.

Відповідно до п. 6.3., 6.3.1., 6.3.4., 6.3.6, Договору №923, постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару у терміни, встановлені даним Договором, обміняти талони, пред`явлені замовником, та/або продовжити термін їхньої дії за умов та в терміни, зазначені у даному Договорі, забезпечити передачу (відпуск) палива на АЗС перелік, яких визначений у Додатку №2 до Договору якість якого відповідає умовам, установленим розділом 3 цього Договору та Специфікації.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 11.1. Договору №923).

За твердженням заявника, ТОВ «Волинь НП» належним чином не виконало взятих на себе зобов`язань за означеними Договорами, відтак за останнім виникла заборгованість перед Відокремленим структурним підрозділом «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» в розмірі 76 362,45 грн.

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Приписами п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є виключно юридична особа або фізична особа - підприємець.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив, що заявником у даному наказному провадженні зазначено Відокремлений структурний підрозділ «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», який є філією Національного університету харчових технологій.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника; їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.

У силу приписів ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 64 ГК України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Частиною 1 статті 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частина 3 статті 95 Цивільного кодексу України).

Тобто, філія наділяється певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості відповідача може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії.

За приписами ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За змістом ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, заявником не взято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно стосовно суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», вул. Молодіжна, будинок 9, с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421 () заборгованості в розмірі 76 362,45 грн та 302,80 грн судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Відокремленому структурному підрозділу «Волинський фаховий коледж Національного університету харчових технологій»,у видачі судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», вул. Молодіжна, будинок 9, с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421 () заборгованості в розмірі 76 362,45 грн та 302,80 грн судового збору.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати заявнику та боржнику.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 11.07.2025.

Суддя Худенко А.А.