РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2025Справа № 910/640/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД КОРНЕР ПЛЮС» та ОСОБА_1

про стягнення 3950168,21 грн

за участі представників:

від позивача - Кардашевська Г.М.

від відповідача 1 - Веліканов К.С.

від відповідача 2 - Веліканов К.С.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД КОРНЕР ПЛЮС» та ОСОБА_1 про стягнення 3950168,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1, як боржником, та відповідачем 2, як поручителем, зобов`язань за Договором овердрафту № 015/84- 14/221 від 25.05.2023 в частині повного та своєчасного повернення суми наданого овердрафту, на підставі чого позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 основну суму заборгованість у розмірі 3884836,55 грн та заборгованість за процентами у розмірі 65331,66 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що звернення банку з цим позовом є передчасним, оскільки позивач фактично не дотримався процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, позивач не звертався за реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як це передбачено ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Також відповідач посилаючись на п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України зазначив, що нараховані проценти у розмірі 65331,66 грн, які заявлені до стягнення, підлягають списанню позивачем та не підлягають стягненню з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивач підтримав подані позовні заяви, просив суд задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів заперечив проти задоволення позову, просив суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.05.2025 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД КОРНЕР ПЛЮС» (далі - Позичальник) укладено Договір овердрафту №015/84-14/221 (далі - Договір) відповідно до умов якого Кредитор на умовах Договору надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту шляхом здійснення платежів з Поточного рахунку № в АТ "Райффайзен Банк», в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах Ліміту Овердрафту, внаслідок чого за зазначеним Поточним рахунком виникає Дебетове сальдо

З моменту виникнення Дебетового сальдо на Поточному рахунку Кредитор є таким, що надав Позичальнику Овердрафт. Дебетове сальдо, зафіксоване на Поточному рахунку на кінець кожного календарного дня, вважається залишком заборгованості Позичальника за Овердрафтом. (п.1.2. Договору)

Згідно з п.1.4. Договору максимальний Ліміт Овердрафту складає 4 800 000,00 (Чотири мільйони вісімсот тисяч) гривень 00 копійок. Станом на дату укладання Договору Ліміт Овердрафту складає 3 200 000,00 (Три мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок. Зазначений Ліміт Овердрафту діє до « 14» серпня 2023 року. Встановлення Ліміту Овердрафту, починаючи з « 15» серпня 2023 року, відбувається відповідно до пункту 4.4. Договору

Строк дії Ліміту Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених пунктом 4.1. Договору, по Дату закінчення Строку дії Ліміту Овердрафту (включно). (п.1.5. Договору)

Відповідно до п.1.5. Договору строк дії Ліміту Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених пунктом 4.1. Договору, по Дату закінчення Строку дії Ліміту Овердрафту (включно).

Згідно з п.1.7. Договору в межах Строку дії Ліміту Овердрафту встановлюється максимальний строк Безперервного дебетового сальдо на Поточному рахунку Позичальника тривалістю 90 календарних днів (далі - Максимальний строк Безперервного дебетового сальдо). Якщо 90-й календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо на Поточному рахунку Позичальника не є Банківським днем, то таке Дебетове сальдо має бути погашено в останній Банківський день, що передує 90-му календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо.

Відповідно до п.2.1. Договору з урахуванням Додаткової угоди №015/84-14/221/2 протягом всього Максимального строку Безперервного дебетового сальдо розмір процентної ставки за користування Овердрафтом складає 16,5 % річних.

Нарахування Процентів здійснюється щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/Кредитною заборгованістю протягом всього строку користування Овердрафтом/наявності Кредитної заборгованості. При розрахунку Процентів враховується день виникнення Дебетового сальдо, день повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості не враховується. (п. 2.3 Договору).

Згідно з п.2.4. Договору Позичальник сплачує проценти щомісяця в дату сплати процентів та остаточно при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з урахуванням наступних періодів: в першому місяці користування Овердрафтом - за період з дня надання Овердрафту по день, що передує першій Даті сплати Процентів; в наступних місяцях - за період з Дати сплати Процентів у попередньому календарному місяці (включно) по день, що передує Даті сплати Процентів в поточному календарному місяці, а також донараховані відповідно до пункту 2.4. Договору Проценти за попередні періоди; в останній місяць наявності Кредитної заборгованості - за період з Дати сплати Процентів у попередньому календарному місяці (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості, а також донараховані відповідно до пункту 2.4. Договору Проценти за попередні періоди.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту в залежності від того, яка дата настане раніше.

Відповідно до п.8.1. Договору у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вимагати дострокового повного/часткового погашення Заборгованості.

Згідно з п.8.2. Договору Кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1. Договору, та пред`явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема у разі порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором.

Додатково до п. 8.2. Договору встановлюється наступний порядок дострокового погашення Овердрафту, а саме: Максимальний ліміт та Поточний ліміт скасовуються, а Дата закінчення Строку Овердрафту є такою, що настала, у разі настання обставин перевищення Позичальником наявності Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. (п.8.3. Договору)

Крім того, судом встановлено, що 25.05.2023 між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №12/84-14/233, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Основного договору (Договір Овердрафту № 015/84-14/221 від « 25» травня 2023 р., який укладений між Позичальником та Кредитором, із змінами і доповненнями до нього, що внесені та будуть внесені у майбутньому). Порукою за цим Договором забезпечується виконання Забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. (п.1.1. Договору поруки)

Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Основного договору. Порукою за цим Договором забезпечується виконання Забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. (п.1.2. Договору поруки)

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань Кредитор набуває права вимагати від Поручителя виконання ним як солідарним боржником Забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за Забезпеченими зобов`язаннями, а Поручитель - зобов`язаний виконати вимоги Кредитора щодо виконання Забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за Забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення Кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі (далі - Вимога). Єдиною підставою для визначення Кредитором у Вимозі розміру Забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Основним договором. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Кредитор має право направляти вимоги Поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання Забезпечених зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, Банк виконав зобов`язання, передбачені Договором і надав відповідачу 1 можливість використання Овердрафту в межах Ліміту Овердрафту.

В той же час, в порушення умов п. 5.1. Договору Позичальником (відповідачем 1) не було здійснено погашення Овердрафту протятому останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо (90 календарних днів), а саме не погашено Овердрафт до 01.01.2025, внаслідок чого за відповідачем 1 утворилась заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк» за Договором овердрафту у розмірі 3884836,55 грн, а також заборгованість за процентами за користування овердрафтом у розмірі 65331,66 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, розрахунком заборгованості по Договору.

У зв`язку із неналежним виконанням умов Договору овердрафту, позивач звертався до відповідача 1 та відповідача 2 з вимогами від 03.01.2025 №188/2/9 та №188/2/8 у яких вимагав погасити заборгованість в загальному розмірі 3950168,21 грн протягом 10 календарних днів з дати направлення вказаних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги були отримані відповідачем 1 та відповідачем 2, проте залишені без відповіді та задоволення.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується наявна заборгованість ТОВ «ТД КОРНЕР ПЛЮС» за Договором овердрафту в сумі 3884836,55 грн основного боргу та 65331,66 грн заборгованості за процентами.

Доказів погашення вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Статтею 541 Цивільного кодексу України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Враховуючи наявність заборгованості за Договором овердрафту у відповідача 1 та укладений між позивачем та відповідачем 2 договір поруки, за умовами якого відповідач 1 є солідарним боржником з відповідачем 2 перед позивачем за вимогами, що випливають з Договору овердрафту №015/84-14/221, наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованості за Договором овердрафту.

Доводи відповідача 1 про те, що звернення банку з цим позовом є передчасним та позивач фактично не дотримався процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, судом відхиляються, оскільки звернення стягнення на предмет застави є правом Банку, а не його обов`язком.

Частиною 1 статті 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Тобто в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, Банк має право самостійно обирати спосіб задоволення своїх вимог, вимагати від боржника виконання відповідних зобов`язань або ж звернути стягнення на предмет застави.

В будь-якому випадку та обставина, що Банк не ініціював питання щодо звернення стягнення на предмет застави не підтверджує і не доводить відсутність заборгованості позичальника перед банком та спору щодо такої заборгованості.

Твердження відповідача 1 щодо того, що нараховані проценти у розмірі 65331,66 грн підлягають списанню позивачем та не підлягають стягненню з відповідачів з посиланнями на п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України, судом відхиляються, з огляду на наступне.

Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 по справі №912/1120/16 дійшла висновку, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що в даному випадку проценти за користування овердрафтом нараховані позивачем в межах строку кредитування передбаченого Договором, до 01.01.2025, тобто, позивачем правомірно було застосовано відсоткову ставку, передбачену умовами Договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, оскільки перебіг строку протиправного користування позичальником кредитними грошовими коштами, яке підпадає під дію положень статті 625 Цивільного кодексу України, розпочався лише після 01.01.2025.

Враховуючи, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування овердрафтом на підставі ст. 1048 ЦК України, що не підлягає списанню відповідно до наведених положень Цивільного кодексу України, твердження відповідача 1 про звільнення його від сплати процентів за користування овердрафтом суперечить викладеним нормам.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД КОРНЕР ПЛЮС» (03063, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 37, офіс 234; ідентифікаційний код 40123123) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4А; ідентифікаційний код 14305909) основну заборгованість у розмірі 3884836 (три мільйони вісімсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять шість) грн 55 коп., заборгованість за процентами у розмірі 65331 (шістдесят п`ять тисяч триста тридцять одна) грн 66 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 47402 (сорок сім тисяч чотириста дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 08.07.2025.

Суддя Я.В. Маринченко