ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2025 справа № 914/464/25

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Тимцан Я.А., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області, м. Жовква, Львівська область

в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, смт. Новий Яричів, Львівська область

до відповідача 1 ОСОБА_1 , с . Неслухів, Львівська область

до відповідача 2 Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ», с. Кізілів, Львівська область

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

про зобов`язання повернути земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні та розпорядженням земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації права на оренду земельних ділянок.

за участю представників:

від прокурора: Максимовська С.С.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області до відповідачів: ОСОБА_1 , Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про зобов`язання повернути земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні та розпорядженням земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації права на оренду земельних ділянок.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025, справу №914/464/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою від 26.02.2025 позовну заяву залишено без руху, прокурору встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У межах наданого судом строку від прокурора через систему «Електронний суд» (документ сформовано 03.03.2025) надійшло клопотання (вх.№5510/25 від 03.03.2025) про витребування у відповідача Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» доказу - Статут відповідача 2, затверджений протоколом №3 загальних зборів засновників від 12.09.2016 та у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області доказів - клопотання ОСОБА_1 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Ухвалою суду від 06.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 02.04.2025. Згаданою ухвалою суд також залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

13.03.2025 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№6523/25). Згаданим клопотанням позивач також підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити такі.

14.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 14.03.2025) від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№6619/25), у яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд здійснювати розгляд цієї справи за його відсутністю.

18.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 18.03.2025) від третьої особи надійшли письмові пояснення у справі (вх.№6973/25).

19.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 19.03.2025) від третьої особи надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№7106/25), а саме: докази надіслання учасникам справи пояснень третьої особи.

24.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 21.03.2025) від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№7440/25). Згідно прохальної частини відзиву представником відповідача 2 заявлено ряд клопотань, а саме: 1) залишити позовну заяву без руху після відкриття провадження на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України; 2) залишити без розгляду позовну заяву на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України; 3) витребувати у позивача оригінали додатків до клопотань відповідача 1 від 24.04.2014 року; 4) застосувати загальну позовну давність строком у три роки до заявлених позовних вимог.

25.03.2025 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№7746/25). Згаданим клопотанням позивач також підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити такі.

27.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 26.03.2025) від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх.№7896/25).

Ухвалою від 02.04.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 02.04.2025, суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 14.05.2025.

14.04.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 11.04.2025) від представника відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№9521/25).

01.05.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 01.05.2025) від прокурора надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх.№11423/25).

08.05.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 07.5.2025) від представника відповідача 1 надійшло повідомлення №77445 про надання адвокату доступу до справи за допомогою електронного кабінету користувача ЄСІТС (вх.№12001/25).

08.05.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 07.05.2025) від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№12005/25).

14.05.2025 засобами поштового зв`язку від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх.№12662/25).

Ухвалою від 14.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 14.05.205, суд відклав підготовче засідання на 11.06.2025.

11.06.2025 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№15606/25).

Ухвалою від 11.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 11.06.2025, суд відклав підготовче засідання на 02.07.2025.

27.06.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 27.06.2025) від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення (вх.№17283/25).

01.07.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 30.06.2025) від представника відповідача 2 надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№17562/25). У прохальній частині згаданих додаткових пояснень представник відповідача 2 також просить суд витребувати у позивача оригінали додатків до трьох клопотань відповідача 1 від 24.04.2014 року для огляду у судовому засіданні та застосувати загальну позовну давність строком у три роки до позовних вимог позивача.

01.07.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 30.06.2025) від представника відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№17533/25).

02.07.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 01.07.2025) від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№17675/25). У прохальній частині згаданих заперечень на відповідь на відзив представник відповідача 1 також просить суд витребувати у позивача оригінали додатків до трьох клопотань відповідача 1 від 24.04.2014 року для огляду у судовому засіданні та застосувати загальну позовну давність строком у три роки до позовних вимог позивача.

У підготовче засідання 02.07.2025 з`явився прокурор. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, від прокурора до суду не надходило.

У підготовче засідання 02.07.2025 позивач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, від позивача до суду не надходило.

У підготовче засідання 02.07.2025 відповідач 1 та відповідач 2 не з`явились, явку повноважного представника до суду не забезпечили. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, від відповідачів до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у підготовче засідання 02.07.2025 не з`явилась, явку повноважного представника до суду не забезпечила. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

У відзиві на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025) представник відповідача 2 заявив ряд клопотань, зокрема: залишити без руху позовну заяву у справі №914/464/25 після відкриття провадження у цій справі, залишити без розгляду позовну заяву у справі №914/464/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України та витребувати у позивача оригінали додатків до трьох клопотань Винічика Р.П. від 24.04.2014 року. Аналогічного змісту клопотання містяться у відзиві на позовну заяву (вх.№.12005/25 від 08.05.2025), що скерований на адресу суду представником відповідача 1.

Розглянувши клопотання представників відповідачів 1 та 2 про залишення без руху позовної заяви у справі №914/464/25 після відкриття провадження у цій справі, суд повідомляє наступне.

В обґрунтуванні зазначених клопотань представники відповідачів 1 та 2 покликаються на те, що позивачем під час подання цієї позовної заяви порушено приписи статті 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (зокрема повного переліку додатків та копій клопотань, які подавались відповідачем 1); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви. Крім того, представники відповідачів 1 та 2 також звертають увагу суду на те, що позивачем не було долучено до позовної заяви додатків у повному обсязі, насамперед, на їх думку відсутні копії повного переліку додатків до клопотань, які подавались відповідачем 1. Згадане, як вважають представники відповідачів 1 та 2, є порушенням статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, представники відповідачів 1 та 2 просять суд на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України залишити позовну заяву керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області, що подана в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області до відповідачів: ОСОБА_1 , Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про зобов`язання повернути земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні та розпорядженням земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації права на оренду земельних ділянок без руху після відкриття провадження у справі №914/464/25.

У свою чергу, прокурором скеровано на адресу суду відповідь на відзив (вх.№7896/25 від 27.03.2025), у якому останній повідомляє про те, що твердження представника відповідача 2 про те, що Жовківською окружною прокуратурою Львівської області не долучено до позовної заяви додатків до клопотань, які подавались відповідачем 1 є безпідставним з огляду на наявність у матеріалах позовної заяви листа №10-13-0.3-5989/2-24 від 27.11.2024 згідно якого Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повідомило про відсутність відповідних документів, а відтак, і прокурор був позбавлений можливості надати такі докази разом із позовною заявою. Враховуючи наведене, прокурор вважає, що ним надані належні та відповідні докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги.

Одночасно, у відповіді на відзив (вх.№12662/25 від 14.05.2025) прокурор зазначив про те, що наданий представником відповідача 1 відзив на позовну заяву є ідентичний відзиву представника відповідача 2, а відтак, прокурором вже висловлені заперечення щодо такого та щодо наявних клопотань представників відповідачів 1 та 2 у цій справі.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо доводів представників відповідачів 1 та 2 про те, що прокурором при звернені до Господарського суду Львівської області не було зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких долучені останнім до матеріалів справи, судом зазначені твердження не приймаються до уваги, зважаючи на те, що аркуш 29 позовної заяви, сформованої за допомогою системи «Електронний суд», у пункті №9 такої містить відомості, надані прокурором на виконання приписів статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема повідомлено про те, що оригінали запитів Жовківської окружної прокуратури Львівської області перебувають у володінні самої прокуратури, а оригінали наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, клопотання Винічика Р.В., договорів оренди, актів прийому-передачі земельних ділянок, листів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області - у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Відповідно до частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина четверта статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд бере до уваги, що Статтею 6 Конвенції визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

В аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі «Walchli v. France», заява №35787/03, пункт 29, 26.07.2007; «ТОВ «Фріда» проти України», заява №24003/07, пункт 33, 08.12.2016). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/10965/17, 03.12.2018 у справі №904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі №911/1974/18.

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на принципи розумності та справедливості, не допускаючи проявів надмірного формалізму, оцінивши усі вказані обставини у сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області, що подана в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області до відповідачів: ОСОБА_1 , Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про зобов`язання повернути земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні та розпорядженням земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації права на оренду земельних ділянок подана із дотримання вимог ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, клопотання представників відповідачів 1 та 2 про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України не підлягають до задоволення.

Щодо клопотань представників відповідачів 1 та 2 про залишення без розгляду позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє наступне.

Обґрунтовуючи зазначені клопотання, представники відповідачів 1 та 2 покликаються на те, що прокурор, звертаючись до суду із заявленими позовними вимогами в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, належним чином не довів підстав представництва інтересів безпосереднього самого позивача на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на думку представників відповідачів 1 та 2 уповноваженим органом держави, який здійснює відповідні наглядові (контролюючі) функції є територіальний орган Держгеокадастру, адже, як повідомляють представники відповідачів, саме такий орган здійснює контроль за використанням й охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі щодо додержання земельного законодавства.

З огляду на твердження представників відповідачів, Держгеокадастр є органом, уповноваженим державою здійснювати у спірних правовідносинах функції нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою міською радою встановленого законом порядку передачі земельних ділянок в оренду (користування).

Зважаючи на усе вищенаведене, представники відповідачів вважають, що матеріали справи не містять доказів того, що прокурором було доведено представництво інтересів держави в особі позивача - Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (територіальним органом Держгеокадастру), що є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

У зв`язку із наведеним, представники відповідачів 1 та 2 зважаючи на те, що у прокурора відсутні підстави для представництва інтересів держави самостійно, останній не мав права на звернення до суду у цій справі, а відтак, позовна заява керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області, що подана в інтересах держави в особі позивача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області до відповідачів: ОСОБА_1 , Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про зобов`язання повернути земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні та розпорядженням земельними ділянками, шляхом скасування державної реєстрації права на оренду земельних ділянок підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із твердженнями представників відповідачів, прокурор у відповіді на відзив (вх.№7896/25 від 27.03.2025) зазначає про те, що накази Головного Управління Держземагенства у Львівській області від 29.05.2014 №13-668/16-14-СГ, від 29.05.2014 №13-669/16-14-СГ та від 03.06.2014 №13-740/16-14-СГ, якими відповідачу 1 затверджено проекти землеустрою та передано в оренду спірні земельні ділянки є незаконними, водночас вичерпали свою дію укладенням договорів оренди спірних земельних ділянок. Однак, прокурор покликається на застосування практики Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постановах від 11.02.2020 у справі №922/614/19, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18, від 05.10.2022 у справі №922/1830/19, якою визначено, що у межах розгляду справи можна посилатися, зокрема, на незаконність зазначених у позові наказів без заявлення вимоги про визнання таких наказів незаконними та скасовування, оскільки такі рішення (накази) за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані. У зв`язку із наведеним, прокурор зазначає про те, що визнання недійсними та скасування вищезгаданих наказів не є необхідним, а відтак, контролюючий орган, що порушив інтереси держави - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не може бути позивачем у цій справі.

Однак, на думку прокурора, незаконна передача в оренду спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення порушила інтереси держави, що призвело до негативного впливу на економічний та соціальний розвиток як Новояричівської територіальної громади, так і держави у цілому. За твердженнями прокурора, такі дії позбавляють можливості інших громадян займатися фермерським господарством. Прокурор також просить суд врахувати, що згідно відомостей, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0521, :06:000:0370, :02:000:0235, зареєстровано право комунальної власності в особі Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області.

Таким чином, прокурор повідомляє про те, що на даний час повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0521, :06:000:0370, :02:000:0235, які знаходяться на території Новояричівської селищної ради та перебувають у фактичному користування відповідачів згідно договорів від 26.08.2014, належить до компетенції Новояричівської селищної ради, яка є належним позивачем у цій справі.

Враховуючи усе вищенаведене, прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотань представників відповідачів 1 та 2 про залишення без розгляду позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Підставою для залишення позову без розгляду представники відповідачів 1 та 2 визначили пункт 2 частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Межі повноважень прокурора передбачені, як процесуальним законодавством (Господарським процесуальним кодексом України), так і Законом України «Про прокуратуру».

Повноваження прокурора визначені приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, частиною третьою вказаної статті, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частина 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у 2 випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.99 у справі №1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, з врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

За змістом практики Верховного Суду прокурор не може замінювати лише належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.

Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у справі №905/803/18 в постанові від 26.02.2019.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 прокурори вправі звертатись до суду з позовами в інтересах держави в особі органів державної влади.

Згідно із вимогами п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №З-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

За змістом ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

При цьому, відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі №925/1214/19 зазначено, що за своєю правовою природою залишення позову без розгляду, що унормовано статтею 226 Господарського процесуального кодексу України, є відмовою суду розглянути звернення особи про захист її порушеного права (позов) внаслідок визначених указаною статтею недоліків або дій цієї особи. Наведений у статті 226 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав для залишення позову без розгляду є вичерпним.

У випадку, якщо суд встановить, що визначений прокурором позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто, відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, це матиме процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову, а не залишення позову прокурора без розгляду на підставі положень пункту 2 частині 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (див. пункт 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Невжиття компетентним органом жодних заходів упродовж розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності…), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (див. пункт 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Прокурор у цій справі звертався до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області із запитом у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за вих.№14.53/05-38-4825ВИХ-24 від 13.11.2024, у якому просив повідомити чи вживалися нею заходи щодо захисту інтересів держави, а у випадку відсутності зі сторони Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області відповідних дієвих заходів прокурором буде вирішено питання щодо вжиття заходів позовного характеру з цією метою.

У свою чергу, Новояричівська селищна рада Львівського району Львівської області надала прокурору відповідь за вх.№104-25 від 07.01.2025 про те, що нею буде вивчено наявну документацію по зазначених у запиті від 13.11.2024 року (вих.№14.53/05-38-4825ВИХ-24) земельних ділянках, про що додатково буде повідомлено Жовківську окружну прокуратуру Львівської області.

Крім того, у матеріалах позовної заяви також наявна копія повідомленням Жовківської окружної прокуратури Львівської області про звернення до суду (в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») за вих.№14.53.05-38-720ВИХ-25 від 18.02.2025, що було надіслано на адресу Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області щодо встановлення прокурором підстав для звернення представництва інтересів держави за фактом надання на безконкурентних засадах земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства.

Часовий проміжок, що минув між повідомленням позивача та поданням позову у справі, не завжди є вирішальним у питанні дотримання прокурором приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (постанова Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №927/468/20).

У постанові від 07.07.2021 у справі №914/1577/19 Верховний Суд зазначив: «… якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом».

Зі змісту листування прокурора із позивачем вбачається, що останній був обізнаний про порушення відповідачами інтересів держави (за твердженням прокурора) значно раніше звернення прокурора із повідомленням про намір подати до суду позовну заяву. Проте, позивач протягом тривалого періоду не вжив заходів реагування, а відтак, у цьому випадку існують достатні підстави стверджувати про бездіяльність позивача щодо захисту інтересів держави. Таким чином, прокурором з метою дотримання захисту інтересів держави, зважаючи на неподання Новояричівською селищною радою Львівського району Львівської області самостійно відповідного позову до Господарського суду Львівської області та не здійснення інших заходів реагування, Жовківською окружною прокуратурою Львівської області було подано відповідний позов (сформований у системі «Електронний суд» 21.02.2025 та зареєстрований судом 24.02.2025).

Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та підтверджено, що Новояричівська селищна рада Львівського району Львівської області протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулися до суду з позовом, і це є достатнім аргументом для підтвердження їх бездіяльності.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із заявленими позовними вимогами у справі №914/464/25.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити представникам відповідачів 1 та 2 у задоволенні клопотань про залишення позову прокурора без розгляду, що викладені у відзивах на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025 та вх.№12005/25 від 08.05.2025).

Разом з тим, судом також розглянуті клопотання сторін про витребування доказів:

- клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області (вх.№5510/25 від 04.03.2025) про витребування у відповідачка 2 статуту Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ», що затверджений протоколом №3 загальних зборів засновників від 12.09.2016 та про витребування у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області доказів - чотири клопотання ОСОБА_2 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: площею 5,4973 га від 16.04.2024; площею 19,0519 га від 16.04.2024, площею 14,130 га від 16.04.2024, площею 25,3475 га від 16.04.2024 (як зазначає прокурор у своєму клопотанні).

В обґрунтуванні зазначеного клопотання прокурор зазначає про те, що ним було вжито усіх заходів для одержання копій клопотань ОСОБА_1 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок. Відповідно, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прокурору було надано такі копії в електронному форматі, а відтак, останній позбавлений можливості надати більш читабельні та якісні копії цих клопотань. Щодо статуту Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» прокурор повідомив про те, що такий перебуває безпосередньо у відповідача 2, що також позбавляє прокурора можливості надати такий доказ у належній якості.

З урахуванням усього вищенаведеного, прокурор просить суд задовольнити зазначене клопотання та витребувати такі докази для подальшого їх дослідження у судовому порядку.

У судовому засіданні прокурор надав пояснення стосовно згаданого вище клопотання про те, що вірним роком клопотань, які останній просить вистрибувати у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області є 2014 рік, а не 2024 рік. Відповідно, прокурор зазначив, що ним було допущено механічну помилку під час написання відповідного клопотання та невірно зазначено рік таких клопотань. Прокурор також наголосив на тому, що згадане одночасно підтверджуєтеся долученими копіями цих клопотань, які датовані 16.04.2014. З огляду на наведене, прокурор просить суд витруювати у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області доказів - чотири клопотання ОСОБА_2 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: площею 5,4973 га від 16.04.2014; площею 19,0519 га від 16.04.2014, площею 14,130 га від 16.04.2014, площею 25,3475 га від 16.04.2014.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 42 господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами ч.ч. 8-10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду

Частинами 1-4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Щодо частини клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області (вх.№5510/25 від 04.03.2025) про витребування у Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» копії статуту останнього, суд повідомляє про те, що представником відповідача 2 такий був долучений до заперечень на відповідь на відзив (вх.№9521/25 від 14.04.2025), а відтак, у суду відсутня підстава для витребування такого доказу у відповідача 2. З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області в частині витребування доказів у Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначені підстави є обґрунтованими в частині витребування у ГУ Держгеокадастру у Львівській області доказів, а відтак суд, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, приходить до переконання щодо часткового задоволення клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області (вх.№5510/25 від 04.03.2025) про витребування доказів згідно резолютивної частини даної ухвали.

Одночасно у судовому засіданні 02.07.2025 судом розглянуті клопотання представників відповідачів про витребування доказі, що містяться у прохальних частинах відзивів на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025 та вх.№12005/25 від 08.05.2025). Відповідно до п. 3 цих відзивів на позовну заяву представники відповідачів 1 та 2 просять суд витребувати у позивача оригінали додатків до трьох клопотань ОСОБА_1 від 24.04.2014 для огляду в судовому засіданні.

Розглянувши зазначені вище клопотання, суд повідомляє наступне.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, заявляючи клопотання про витребування доказів, стороною, якою заявлено таке клопотання має бути обґрунтовано те, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування, вжиття заходів щодо їх отримання, причини неможливості самостійного вчинення зазначених дій та обставини неможливості їх подання до суду.

Натомість, з наданих представниками відповідачів відзивів на позовну заяву судом не вбачається належного обґрунтування таких клопотань, не наведено причин та підстав щодо необхідності витребування у позивача оригіналів додатків до трьох клопотань ОСОБА_1 від 24.04.2014 та як саме це підтвердить обставини, на які посилаються відповідачі у відзивах на позовну заяву. Крім того, відповідачами не долучено доказів вжиття відповідачами відповідних заходів для самостійного отримання цих доказів, що останні просять витребувати згідно прохальної частини відзиву на позову заяву.

Отже, суд констатує, що клопотання представників відповідачів про витребування доказів, які викладені у прохальній частині відзивів на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025 та вх.№12005/25 від 08.05.2025), не відповідають вимогам, які встановленні статтею 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань представників відповідачів про витребування доказів.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Суд, з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, беручи до уваги клопотання представника відповідача 1 та представника відповідача 2 про відкладення розгляду справи №914/464/25, дійшов висновку про необхідність задоволення таких клопотань та відкладення розгляд справи у підготовчому провадженні.

Керуючись статтями 2, 13, 42, 80, 81, 177, 181, 182, 183, 226, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про залишення без руху позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025) - відмовити.

2. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення без руху позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№12005/25 від 08.05.2025) - відмовити.

3. У задоволенні клопотання Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про залишення без розгляду позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025) - відмовити.

4. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду позовної заяви у справі №914/464/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№12005/25 від 08.05.2025) - відмовити.

5. Клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області за вх.№5510/25 від 04.03.2025 про витребування доказів - задовольнити частково.

6. Витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79014, Львівська область, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, будинок 4; ідентифікаційний код 39769942) клопотання ОСОБА_1 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: площею 5,4973 га від 16.04.2014, площею 19,0519 га від 16.04.2014, площею 14,130 га від 16.04.2024, площею 25,3475 га від 16.04.2014.

Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області строк для подання витребуваних судом документів до 30.07.2025 включно.

7. У задоволенні клопотання Жовківської окружної прокуратури Львівської області за вх.№5510/25 від 04.03.2025 про витребування доказів в частині витребування у Фермерського господарства ««БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» доказів - відмовити.

8. У задоволенні клопотання Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» про витребування у позивача оригіналів додатків до клопотань ОСОБА_1 від 24.04.2014, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№7440/25 від 24.03.2025) - відмовити.

9. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування у позивача оригіналів додатків до клопотань ОСОБА_1 від 24.04.2014, що викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№12005/25 від 08.05.2025) - відмовити.

10. Клопотання представника відповідача 1 - ОСОБА_1 за вх.№17533/25 від 01.07.2025 про відкладення розгляду справи - задовольнити.

11. Клопотання представника відповідача 2 - Фермерського господарства «БІОКОНЦЕПТ-ГАРДЕНІЯ» за вх.№17283/25 від 27.06.2025 про відкладення розгляду справи - задовольнити.

12. Відкласти підготовче засідання на 06.08.25 о 14:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №13 (-1 поверх).

13. Визнати явку представників учасників справи в судове засідання необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена та підписана 07.07.2025.

Суддя Гоменюк З.П.