ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/158/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Мачульський Г. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 (головуючий суддя Принцевська Н. М., судді Діброва Г. І., Ярош А. І.)

у справі № 916/158/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Комунального закладу "Херсонський фаховий спортивний коледж"

про стягнення коштів,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст обставин справи, що передували постановленню оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Позивач, Товариство) звернулося з позовом до Комунального закладу "Херсонський фаховий спортивний коледж" Херсонської обласної ради (далі - Відповідач, Комунальний заклад), в якому просило стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість у загальній сумі 812 745,50 грн, з яких: 550 984,23 грн основного боргу, 127 367,20 грн пені, 25 747,16 грн 3% річних та 108 646,91 грн інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання природного газу №20-1106/21-БО-Т від 12.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості природного газу, поставленого у період з лютого місяця по квітень місяць 2022 року включно.

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Комунального закладу на користь Товариства 550 984,23 грн основного боргу, 30 000 грн пені, 25 747,16 грн 3% річних, 108 646,91 грн інфляційних втрат, 9 752,94 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

4. Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство зверталось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 97 367,20 грн пені, просило скасувати та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 - без змін.

6. 24.09.2024 Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 916/158/24.

7. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 916/158/24.

8. Не погодившись також із прийнятим судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради (далі - Херсонська облрада) та Херсонської обласної військової адміністрації (далі - Херсонська ОВА) звернувся 05.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 в частині стягнення з Комунального закладу 410 994,21 грн основного боргу, 18 922,58 грн 3 % річних, 81 846,89 грн інфляційних втрат; у решті рішення суду першої інстанції залишити без змін; залучити Херсонську облраду та Херсонську ОВА до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

9. Прокурор вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим у відповідній частині та підлягає скасуванню у зв`язку із недоведеністю обставин. Посилається, зокрема, на відсутність підстав для стягнення з Відповідача 410 994,21 грн основного боргу за постачання 24 847,52 куб. м. природного газу у період з 24.02.2022 по 30.04.2022, а також на відсутність підстави для задоволення позовних вимог щодо нарахування на цю суму 3% річних та інфляційних втрат відповідно.

10. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 відкрито з поновленням пропущеного процесуального строку апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 у справі № 916/158/24.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду

11. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

12. Апеляційний господарський суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України, оскільки після відкриття апеляційного провадження встановив, що оскаржуваним рішенням господарського суду питання про права, інтереси та/або обов`язки Херсонської облради та Херсонської ОВА, тобто осіб в інтересах яких заявлені відповідні вимоги, не вирішувалося.

Касаційна скарга

13. Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження, Прокурор звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

14. Прокурор у касаційній скарзі наголошує на тому, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права (с. ст. 86, 254 ГПК України), що перешкоджає подальшому провадженню у справі по суті, та неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. ст. 129,131-1 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 4, 53, 55 ГПК України).

15. Прокурор наголошує на тому, що фінансування видатків згідно з умовами договору від 12.11.2021 № 20-1106/21-БО-Т здійснювалося за рахунок бюджетних коштів загального фонду Херсонської облради, відповідно, у спірних правовідносинах Комунальний заклад є розпорядником бюджетних коштів. В свою чергу, суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.12.2022 у справі №904/123/22, від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, від 16.05.2021 у справі № 910/11847/19, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, від 23.03.2023 у справі № 707/3085/21, щодо повноважень органів місцевого самоврядування у бюджетній сфері.

16. Скаржник також вважає, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Закону України "Про військово-цивільні адміністрації", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у контексті наявності у Херсонської ОВА повноважень представляти інтереси держави у спірних правовідносинах.

Відзив

17. Херсонська облрада у відзиві підтримує доводи касаційної скарги, вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про відсутність порушених прав територіальної громади. Просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій

18. Згідно з частинами 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2).

19. Переглянувши оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

20. Як уже було наголошено вище, предметом позову у цій справі є вимога про стягнення заборгованості за договором про постачання природного газу від 12.11.2021 №20-1106/21-БО-Т, укладеного між Товариством та Філією Комунального закладу.

21. При вирішенні спору у цій справі місцевий господарський суд досліджував обставини щодо наявності чи відсутності у Відповідача заборгованості перед Товариством в частині оплати вартості природного газу, спожитого в період з лютого по квітень 2022 року включно на підставі договору від 12.11.2021 №20-1106/21-БО-Т.

22. За результатами розгляду таких вимог, суд першої інстанції прийняв рішення від 16.04.2024 про їх часткове задоволення.

23. Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, Прокурор в інтересах держави в особі Херсонської облради та Херсонської ОВА звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на означене рішення, посилаючись на порушення інтересів держави, яке, на думку Прокурора, полягає у створенні загрози необґрунтованого стягнення коштів з місцевого бюджету, що в свою чергу підриває засади бюджетного процесу щодо цільового використання коштів місцевого бюджету та призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких покладено на органи прокуратури.

24. На переконання Прокурора, внаслідок ухвалення оскаржуваного судового рішення, фактично за рахунок коштів місцевого бюджету стягнуто на користь суб`єкта господарювання грошові кошти. Стягнення коштів за договором з Комунального закладу, який є неприбутковою організацією та джерелом фінансування закупівлі якого є місцевий бюджет, на користь суб`єкта господарювання за період тимчасової окупації території Скадовської міської територіальної громади Скадовського району Херсонської області, свідчить про нераціональне та неефективне витрачання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері, враховуючи, що в умовах воєнного стану в першу чергу здійснюються значні видатки бюджету на сферу безпеки та оборони країни.

25. Прокурор вважає, що оскільки засновником Комунального закладу та власником його майна є територіальні громади сіл, селищ, міст Херсонської області, що діють в особі Херсонської облради, яка фінансує і здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю цього закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання коледжем коштів цього бюджету, облрада є уповноваженим органом щодо захисту інтересів територіальних громад, інтереси яких є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

26. Окрім того, оскільки у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №68/2022 утворено Херсонську ОВА, яка здійснює на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрації та інші повноваження визначені Законом України "Про військово-цивільні адміністрації", саме Херсонська ОВА є уповноваженим органом щодо захисту інтересів держави у вказаних правовідносинах.

27. Разом із тим, оскільки зазначеними органами державної влади, а саме Херсонською облрадою та Херсонською ОВА не здійснено захисту інтересів держави шляхом оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2024, Прокурор вважає, що у нього наявні всі підстави для звернення до суду з апеляційною скаргою, виступаючи в даному випадку в інтересах держави в особі Херсонської облради та Херсонської ОВА.

28. Суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження за скаргою особи, яка не брала участі у справі - Прокурора в особі Херсонської облради та Херсонської ОВА, виходив з такого.

29. Так, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Комунального закладу "Херсонський фаховий спортивний коледж" Херсонської обласної ради є Херсонська облрада.

30. З урахуванням положень статуту Комунального закладу від 14.08.2020 №1735 (далі-Статут), Положення про філію Комунального закладу від 12.01.2021, а також умов договору про постачання природного газу від 12.11.2021 №20-1106/21-БО-ТЮ, укладеного між Товариством та Філією Комунального закладу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Комунальний заклад є юридичною особою, яка зареєстрована в установленому законом порядку, у спірних правовідносинах, які виникли на підставі договору про постачання природного газу, є їх самостійним учасником.

31. Звідси, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що договір про постачання природного газу укладений між двома самостійними суб`єктами господарювання, а саме Товариством (постачальник) та Філією Комунального закладу (споживач).

32. Згідно з п.1.1 договору постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

33. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2 договору).

34. Відповідності до п. 1.5. Статуту Комунального закладу Коледж є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунок в органах Казначейства, печатку, штамп, ідентифікаційний номер, бланки з власною назвою.

35. Коледж самостійно приймає рішення і здійснює діяльність у межах своєї компетенції, передбаченої законодавством України та власним Статутом (п. 2.4. Статуту).

36. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку Відповідач виступає у спірних правовідносинах як самостійна юридична особа, яка наділена певними правами та обов`язками та є стороною договору.

37. Наявні матеріли справи не містять, а Прокурор не надав жодних доказів на підтвердження того, що спірні договірні відносини будь-яким чином стосуються та/або можуть стосуватися Херсонської облради та Херсонської ОВА, зокрема, але не виключно, що саме дані суб`єкти використовували газ, що постачався за договором, здійснювали розрахунки за спожитий газ або будь-яким іншим чином приймали участь у названих договірних відносинах.

38. Тобто у даному випадку позовні вимоги були спрямовані саме до Комунального закладу, як учасника договору (споживача), який є окремою юридичною особою та може набувати відповідних права та обов`язків.

39. Апеляційний господарський суд встановив, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось жодних питань про права, обов`язки та інтереси особисто Херсонської облради та Херсонської ОВА, оскільки як вбачається з тексту рішення суду першої інстанції, ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції у даній справі не містять будь-яких суджень чи висновків суду саме про права, інтереси та (або) обов`язки вказаних суб`єктів.

40. Стосовно доводів Прокурора про те, що Комунальний заклад як бюджетна установа, що фінансується за рахунок бюджетних коштів, не має власних коштів, а розпорядником коштів місцевого бюджету та коштів виділених з державного бюджету є Херсонська облрада, то вони судом апеляційної інстанції відхилені, з огляду на таке.

41. Так, у відповідності до п. 10.3 Статуту визначено й інші, окрім обласного бюджету, джерела фінансування закладу освіти, зокрема доходи від надання послуг, доброчинні, благодійні внески та інші надходження спеціального фонду, не заборонені законодавством.

42. Згідно з п. 9.9. Статуту у Коледжі, крім іншого, утворюється спеціальний фонд, що формується за рахунок: надання освітніх платних послуг згідно з чинним законодавством (підготовка фахівців згідно з укладеними договорами з юридичними і фізичними особами); доходів від здачі в оренду приміщень, обладнання; благодійних внесків юридичних і фізичних осіб, у тому числі з інших держав; надходжень за виконання робіт та надання послуг за договорами з підприємствами, установами, організаціями і фізичними особами в установленому законодавством порядку; інших доходів згідно з законодавством України.

43. При цьому, за умовами 2.7. Статуту Коледж має право розпоряджатися власними надходженнями, зокрема від платних послуг.

44. Взаємовідносини Коледжу з юридичними і фізичними особами визначаються відповідно до угод та договорів, що укладені між ними.

45. За наведеного, апеляційний суд вказав, що в даному випадку Відповідач, як окрема юридична особа, фінансується не лише за рахунок бюджетних коштів, а також має власну автономію на укладення господарських договорів, зокрема, як у даному випадку на постачання природного газу.

46. З огляду на таке, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку Прокурор, як особа, яка не брала участі у справі, оскаржує рішення суду першої інстанції, яке жодним чином не стосується і не впливає на права і обов`язки осіб, в інтересах яких заявлено відповідні вимоги, а саме Херсонської облради та Херсонської ОВА, і під час вирішення даного спору питання щодо їх прав та обов`язків судом не вирішувалось.

47. Перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прокурора в особі Херсонської облради та Херсонської ОВА на рішення суду першої інстанції на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, Суд зазначає таке.

48. Так, відповідно до положень ГПК України:

- учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17);

- обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси (частина третя статті 18);

- учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (частина перша статті 254);

- суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 264).

49. Особа, яка не брала участь у справі та вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки і в зв`язку з цим звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, зобов`язана довести наявність у неї правового зв`язку із сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування такого: судом вирішено питання про її права, інтереси чи обов`язки; відповідний зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

50. Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинне безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у відносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні має міститися судження про права та обов`язки такої особи у спірних правовідносинах.

51. Рішення є таким, що прийнято про права та/або обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та/або обов`язки цієї особи або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та/або обов`язки особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

52. Відповідний правовий висновок Верховного Суду є сталим і неодноразово викладався в його судових рішеннях (зокрема, в постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 914/2259/17, від 17.04.2023 у справі № 914/1643/19).

53. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і стороною у справі, через що відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

54. Як уже було наголошено вище, відхиляючи доводи Прокурора про те, що у спір у цій справі стосується прав, інтересів та (або) обов`язків Херсонської облради та Херсонської ОВА як представників територіальної громади та розпорядників бюджетних коштів, апеляційний суд виходив з того, що Комунальний заклад є юридичною особою, яка зареєстрована в установленому законом порядку, у спірних правовідносинах, які виникли на підставі договору про постачання природного газу, є їх самостійним учасником, і щодо розрахунків з постачальником природного газу Товариством є самостійною стороною у зобов`язальних правовідносинах.

55. Суд зазначає, що наведене правозастосування суду апеляційної інстанції щодо наявності самостійної правосуб`єктності у бюджетної організації у господарських правовідносинах узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 14.11.2024 у справі № 916/4944/23, від 24.05.2022 у справі № 903/472/21.

56. З урахуванням наведеного та з`ясувавши, що предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги Товариства до Комунального закладу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, встановивши, що рішенням Господарського суду Одеської області від 16.04.2024 з цієї справи не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки Херсонської облради та Херсонської ОВА, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі.

57. Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

58. Скаржником не зазначено і не обґрунтовано, що в мотивувальній частині рішення місцевого господарського суду в цій справі містилися б висновки суду про права та/або обов`язки Херсонської облради та Херсонської ОВА або в резолютивній частині того ж рішення було б прямо вказано про права та/або обов`язки вказаних суб`єктів.

59. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 904/123/22 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, то правовідносини в них стосувалися питання представництва прокуратурою інтересів держави за умови, що уповноважений орган не здійснює чи неналежним чином здійснює захист інтересів держави, а також питання підтвердження прокуратурою підстав для такого представництва. Висновки щодо застосування статей 254, 264 ГПК України в наведених постановах відсутні. В той час, як у цій справі, яка розглядається, правовідносини стосуються виконання умов договору, укладеного між двома господарюючими суб`єктами, які наділені відповідними правами та обов`язками, та самостійно здійснюють захист своїх прав та інтересів у судовому процесі. З урахуванням наведених положень законодавства, апеляційному суду першочергово необхідно було з`ясувати чи стосується ухвалене судове рішення прав та/або обов`язків осіб, в інтересах яких подано апеляційну скаргу, з метою перегляду судового рішення в порядку статті 254 ГПК України, що в справах № 904/123/22, № 905/1907/21 не аналізувалося та свідчить про неподібність правовідносин.

60. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 16.05.2021 у справі № 910/11847/19, то за встановлених у наведеній справі обставин, Чернігівська обласна державна адміністрація та Чернігівська міська рада були учасниками спірних правовідносин, а саме з реалізації проєкту по створенню діалізного медичного центру в м. Чернігів, що свідчить про відмінність установлених обставин та неподібність правовідносин.

61. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 23.10.2029 у справі № 922/3013/18 правовідносини стосувалися відшкодування витрат на послуги з постачання природного газу, які надавалися пільговій категорії населення, за рахунок державного бюджету, що також свідчить про відмінні предмет, підстави позовних вимог, склад учасників справи та матеріально-правове регулювання.

62. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 707/3085/21, то в наведеній справі, питання подання апеляційної скарги незалученою до участі у справі особою стосувалося питання відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що також свідчить про очевидну неподібність правовідносин. Наведена скаржником постанова касаційного суду не містить висновків протилежних тим, які зробив суд апеляційної інстанції в справі, яка розглядається.

63. Підсумовуючи викладене вище та з урахуванням приписів пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, Суд приходить до висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прокурора в інтересах держави в особі Херсонської облради і Херсонської ОВА на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 прийнята з додержанням вимог закону, підстав для її зміни чи скасування немає.

64. Усі інші доводи касаційної скарги стосуються питання незгоди скаржника з прийнятим по суті рішенням суду першої інстанції та наведеного вище не спростовують.

65. Доводи відзиву Херсонської облради спростовуються наведеним вище у цій постанові.

Висновки Верховного Суду

66. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

67. Пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

68. За змістом частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

69. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Судові витрати

70. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 у справі № 916/158/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

Г. М. Мачульський