ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2025р. Справа №905/359/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Кухтик С.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», м.Краматорськ, Донецька область

до відповідача-1 фізичної особи ОСОБА_1 , м.Бахмут, Донецька область,

відповідача-2 фізичної особи ОСОБА_2 , м.Бахмут, Донецька область,

про солідарне стягнення простроченої заборгованості за договором кредитної лінії №104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 у сумі 154 720,96 грн,

Представники сторін:

Від позивача: Снайко Г.О. - представник (в режимі відеоконференції)

Від відповідачів: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», м. Краматорськ, Донецька область, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Бахмут, Донецька область, та фізичної особи ОСОБА_2 , м. Бахмут, Донецька область, про солідарне стягнення простроченої заборгованості за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 у розмірі 154 720,96 грн з яких: 99 822,29 грн - прострочено заборгованість за основним боргом, 44 966,27 грн - прострочені проценти за користування кредитом станом на 30.10.2023, 9 932,40 грн - заборгованість за комісією станом на 30.10.2023.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 10.04.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/359/25/21, вирішив розглядати справу №905/359/25 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 06.05.2025 об 14:20.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 підготовче засідання відкладено на 03.06.2025 о 13:55.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.06.2025 закрито підготовчого провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.07.2025.

Судове засідання 01.07.2025 в режимі відеоконференції відбулось за участю представника позивача.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення відповідачами не надано відзивів на позовну заяву.

Щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи.

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, адресою реєстрації відповідача-1 ОСОБА_1 є м. Бахмут, Донецька область.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-2 ОСОБА_2 також зареєстрований у м. Бахмут, Донецька область.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зі змінами та доповненнями, місто Бахмут включено до переліку таких територій.

Відділення АТ «Укрпошта» за місцем реєстрації відповідачів не функціонує, що унеможливлює направлення копій ухвал суду у спосіб, визначений ст. 242 ГПК України, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідачі не мають зареєстрованих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Ухвалою від 11.04.2025 суд витребував у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію зазначених осіб як внутрішньо переміщених осіб, проте станом на 01.07.2025 ці відомості до суду не надходили.

Суд здійснив спробу повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи шляхом телефонограми на відомі суду контактні номери: за номером відповідача-1 НОМЕР_8 - набраний абонент не може прийняти дзвінок; відповідач-2 за номером НОМЕР_9 прийняв телефонограму особисто ОСОБА_2.

Ухвала суду від 10.04.2025 направлена на відомі суду електронні адреси відповідачів: ОСОБА_2 - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, на ці ж електронні адреси були направлені ухвала про відкладення підготовчого засідання від 06.05.2025 р. та ухвала за результатами підготовчого засідання від 03.06.2025 р.

На офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі "Судова влада" було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи №905/359/25.

Отже, відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - Позивач/АТ «Ощадбанк»/Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1./Позичальник/Боржник) було укладено договір кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 (надалі - договір кредитної лінії) за державними програмами «Доступні кредити 5-7-9», «Державні гарантії на портфельній основі на 2021 рік».

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1, 3.2, 3.8 договору кредитної лінії Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник - зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному у роз. 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених дійсним договором.

Кредит був наданий Позичальнику у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 718 000,00 грн (сімсот вісімнадцять тисяч грн 00 коп.) та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 13.02.2025.

Пунктом 3.8 договору кредитної лінії визначено, що цільове призначення кредиту є поповнення оборотного капіталу.

У пункті 3.3 договору кредитної лінії Сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з наступним графіком:

Період / Діючий ліміт кредитування, гривня з 14.02.2022 по 12.09.2022 - 718 000,00 грн; з 13.09.2022 по 12.10.2022 - 598 333,00 грн; з 13.10.2022 по 12.11.2022 - 478 666,00 грн; з 13.11.2022 по 12.12.2022 - 358 999,00 грн; з 13.12.2022 по 12.01.2023 - 239 332,00 грн; з 13.01.2023 по 12.02.2023 - 119 665,00 грн;

13.02.2023- 0,00 грн;

з 14.02.2023 по 12.09.2023 - 718 000,00 грн; з 13.09.2023 по 12.10.2023 - 598 333,00 грн; з 13.10.2023 по 12.11.2023 - 478 666,00 грн; з 13.11.2023 по 12.12.2023 - 358 999,00 грн; з 13.12.2023 по 12.01.2024 - 239 332,00 грн; з 13.01.2024 по 12.02.2024 - 119 665,00 грн;

13.02.2023 - 0,00 грн;

з 14.02.2024 по 12.09.2024 - 718 000,00 грн; з 13.09.2024 по 12.10.2024 - 598 333,00 грн; з 13.10.2024 по 12.11.2024 - 478 666,00 грн; з 13.11.2024 по 12.12.2024 - 358 999,00 грн; з 13.12.2024 по 12.01.2025 - 239 332,00 грн; з 13.01.2025 по 13.02.2025 - 119 665,00 грн;

Кредит надається траншами (частинами) в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника (п. 3.9 договору кредитної лінії).

Пунктом 3.11 договору кредитної лінії встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідно для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Крім того, п.п. 3.11.1 договору кредитної лінії встановлено, що Позичальник зобов`язаний здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж за 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п.п. 3.3 договору кредитної лінії.

Відповідно до п.п. 3.5.1. п.3.5 договору кредитної лінії за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (надалі - базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням такої формули:

БПС = Індекс ШКВ (3т) + Маржа, де:

БПС - розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором;

Індекс UІRD (3m) - Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) - середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 (три) місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі інтернет (на дату укладання цього договору за посиланням: http://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls), а також в системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації, перевага надається значенню ставки UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuters;

Маржа - доданок, який виражений у процентах, що становить 7% (сім цілих процентів).

Розмір базової процентної ставки на момент укладення договору, відповідно до п.п 3.5.2, визначений у розмірі 14,63% (чотирнадцять цілих шістдесят три сотих) процентів річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки у відповідності до п.п. 3.5.3 цього договору.

Перегляд базової процентної ставки та зміна її розміру (збільшення чи зменшення, якщо це є наслідком застосування формули, передбаченої пп. 3.5.1 цього договору) здійснюється Банком кожного календарного кварталу в період з 01 по 07 число першого місяця такого календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього договору до повного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором. При цьому застосовується індекс Індекс ШКЛ (3т), який визначається для відповідної дати, а саме станом на « 01» січня, « 01» квітня, « 01» липня та « 01» жовтня відповідного року (надалі - дата перегляду процентної ставки).

Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у п. п. 3.5, 3.16 договору кредитної лінії.

Умовами п. 3.6 договору кредитної лінії також встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Приймаючи до уваги умови Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 %» (надалі - Програма), користуючись принципом свободи договору та керуючись ч. 2 ст. 526 ЦК України, Сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов договору кредитної лінії (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності Програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:

- протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за Кредитним договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва (надалі - Фонд) в повному обсязі у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсації) шляхом списання АТ «Ощадбанк» коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п. 3.19 договору кредитної лінії;

- протягом періоду часткової компенсації процентів, ФОП ОСОБА_1. самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за договором кредитної лінії проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов Програми становить 7 (сім) процентів річних.

- решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, що сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання АТ «Ощадбанк» коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.19 договору кредитної лінії, або Позичальником у випадках та у строки визначені договором.

З урахуванням умов Програми призупиняється надання компенсації Позичальнику, якщо воно допустить прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів чи їх частини або з повернення кредиту чи його частини, а також з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Порядку (п.п. 3.18.1 договору кредитної лінії).

Відповідно до п. 3.16 договору кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату АТ «Ощадбанк» процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором.

Умовами договору кредитної лінії передбачено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі Кредиту та перебіг якого припиняється:

1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;

2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договору строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.

Згідно з пунктом 3.19 договору кредитної лінії з метою виконання зобов`язання Позичальник здійснює перерахування коштів для погашення за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з рахунку(-ів) Позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини процентів списується з рахунку ескроу). Виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку № НОМЕР_1 (код Банку 335106) у валюті, що передбачена умовами цього договору для кожного виду платежу та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідним зобов`язанням.

Положеннями встановлено, що Позичальник сплачує Банку комісійні винагороди, передбачені п. 3.7 договору кредитної лінії.

Позичальник сплачує Банку:

- комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 0,5 відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладення договору кредитної лінії;

- комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,83 відсотків річних від суми максимального ліміту кредитування, щомісячно, в строк з 10-го по 15-те число місяця, наступного за звітним. Метод нарахування 30/360.

Також, у відповідності до п 2.7 додаткового договору № 1 від 14.02.2022 до договору кредитної лінії в доповнення до інших комісійних винагород, передбачених таким договором, Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за здійснення Банком операції з управління за кредитом, що пов`язана з отриманням Гарантії. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,001% відсотків річних від діючого ліміту кредитування, помноженого на ставку індивідуальної гарантії одноразово в день укладення цього договору.

Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеним з Банком (п.п. 4.3.1 договору кредитної лінії).

У відповідності до п. 4.3.2 договору кредитної лінії Позичальник зобов`язався також у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.2.2.1 Порука (п. 8.6 договору кредитної лінії).

Щодо Поруки

З метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов`язань за договором кредитної лінії, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 104.10-35/П-40/22 від 14.02.2022 (надалі - договір поруки).

Згідно з умовами п. 2.1 договору поруки, Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед АТ «Ощадбанк» солідарно з ФОП ОСОБА_1. за виконання у повному обсязі зобов`язання за договором кредитної ЛІНІЇ, у т.ч. того, що виникне у майбутньому відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Положеннями ст. 554 ЦК України унормовано, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед АТ «Ощадбанк» за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі:

- повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою Кредитора, та/ або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені договором кредитної лінії;

- не відшкодування завданих Кредитору збитків, які заподіяні в наслідок невиконання умов договору кредитної лінії.

Відповідно до п. п. 2.4, 2.5 зазначеного договору поруки обсяг зобов`язань Поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах, визначених цим договором) зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення Кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання.

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 2.6 договору поруки унормовано, що Поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками Боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені договором кредитної лінії, Кредитор набуває права вимоги до ФОП ОСОБА_1. і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Позичальником зобов`язання відповідають перед АТ «Ощадбанк» як солідарні боржники (п.п. 3.2.2 договору поруки).

Пунктом 3.2.3 договору поруки встановлено, що Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за договором кредитної лінії на власний вибір, як від Боржника, так і від Поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

Порука на підставі договору поруки діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання ФОП ОСОБА_1. перед АТ «Ощадбанк» за договором кредитної лінії (п.п. 3.2.6 договору поруки).

З метою реалізації відповідно до умов договору поруки права вимоги до Поручителя Банк має право, але не зобов`язано пред`явити (направити) Поручителю вимогу (п.п. 3.2.4 дговору поруки).

У випадку направлення Кредитором Поручителю вимоги, останні зобов`язуються здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги АТ «Ощадбанк» та в обсязі, зазначеному у вимозі.

Якщо Кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю вимогу, то направлені вимоги є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному АТ «Ощадбанк» у вимозі.

Єдиною підставою для визначення Банком у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться АТ «Ощадбанк» для визначення грошових зобов`язань ФОП ОСОБА_1. перед Банком за договором кредитної лінії (п.п. п.п. 3.2.7 - 3.2.8 договору поруки).

Відповідно до п.п. 3.3.5 договору поруки виконання зобов`язання здійснюється Поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок АТ «Ощадбанк». Зобов`язання Поручителя вважається виконаним в день надходження грошових коштів на відповідний рахунок АТ «Ощадбанк», визначений договором кредитної лінії для погашення заборгованості за ним або у вимозі, направленої Банком відповідно до умов договору кредитної лінії Підпунктами 10.1.1, 10.1.2, 10.3.1 договору поруки врегульовано наступне:

- цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання Сторонами;

- до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору поруки (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань Поручителя - повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, відшкодування Кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених Кредитором за рахунок власних коштів за кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до умов договору кредитної лінії, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років;

- дія поруки за цим договором для цілей застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами.

Державна гарантія на портфельній основі

Виконання Позичальником зобов`язання за договором кредитної лінії частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави.

Так, на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» (надалі - Порядок № 723), постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1262 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році» (надалі - Постанова № 1262) в Україні запроваджена державна підтримка позичальників - суб`єктів господарювання у формі державних гарантій на портфельній основі.

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році є:

- агент - АТ «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором;

- банки-кредитори - банки, відібрані на умовах, визначених Порядком № 1262, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;

- гарант - держава в особі Голови Боргового агентства, а до початку функціонування Боргового агентства - в особі Міністра фінансів;

- позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки, між Міністром фінансів України Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів

України від 20.08.2014 № 375 (надалі - Гарант) та АТ «Ощадбанк» (надалі - Бенефіціар) укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13010-05/560 від 03.12.2021 (надалі - договір гарантії).

За умовами п. 6 договору гарантії Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання Принципалами (суб`єктами господарювання, яким надано кредит) частини своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п. 8 договору гарантії, гарантія вважається наданою на користь Бенефіціара з дати укладання цього договору. Строк дії гарантії - період, що починається на дату укладання цього договору та закінчується в дату, яка випадає через 5 років з дати укладення цього договору.

Згідно з п. 10 договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд Бенефіціара для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70% за кожним окремим кредитом.

Пункт 12 договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку (Принципал не здійснив планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до портфеля, і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль) Гарант зобов`язаний сплатити на користь Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору.

Пунктами 16 - 18 договору гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля Бенефіціар формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які Бенефіціар визначив як такі, що включені до портфеля. Бенефіціар формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.

У п. 31 договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами.

Відповідно до п. 32 договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою.

Сума сплати за гарантією визначається за формулою, яка встановлено п. 1.1 договору гарантії.

Згідно з п. 38 договору гарантії, у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким проблемним кредитом.

Пунктом 40 договору гарантії врегульовано, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом, та зараховуються насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим Бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість Приниципала перед державним бюджетом.

Робота зі стягнення з Принципала простроченої заборгованості перед державою проводиться Бенефіціаром на підставі Порядку № 723, ст. 6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та цього договору (п. 43 договору гарантії).

Відповідно до п. п. 45 - 46 договору гарантії, на суму простроченої заборгованості позичальника перед бюджетом Бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. Пеня нараховується з дати виникнення простроченої заборгованості перед бюджетом за проблемним кредитом до дати погашення такої заборгованості (включно) або до дати, яка настає через 6 календарних місяців з дати здійснення Гарантом виплати, залежно від того, яка з дат настає раніше.

У пунктах 79 - 80 договору гарантії сторони передбачили, що договір гарантії вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, а діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

На момент укладення договору Позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви від 14.01.2022 отримання забезпечення кредитної операції у вигляді гарантії на умовах, визначених Порядком № 723 та договором гарантії.

За таких обставин кредит було включено АТ «Ощадбанк» до портфеля кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, з метою виконання вимог пунктів 6- 7 розділу «Загальні умови надання гарантії» договору гарантії. У зв`язку з цим 14.02.2022 АТ «Ощадбанк» уклало з Позичальником додатковий договір № 1 (далі - Додатковий договір) до основного договору, яким сторони доповнили останній, зокрема, такими положеннями:

- Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (п.п. 2.2.1.2 додаткового договору);

- Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком № 723 та Договором про надання гарантії (п.п. 2.2.1.3 додаткового договору);

- Позичальнику відомо, що на суму простроченої заборгованості Позичальника перед державою нараховується за кожен календарний день прострочення пеня у розмірі 120% річної облікової ставки Національного банку України (п.п. 2.2.1.4 додаткового договору);

- Позичальник визнає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень Договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості за Кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені (п.п. 2.2.1.5 додаткового договору);

- Позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за Гарантією сум та нарахованої пені (п.п. 2.2.1.6 додаткового договору).

Щодо невиконання Відповідачами зобов`язань та докази, що їх підтверджують

На виконання умов пунктів 2.1, 3.2, 3.9 договору кредитної лінії Банком були перераховані на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 кредитні кошти (транш) в загальній сумі 200 000,00 (двісті тисяч гривень 00 коп.)грн.

Проте, через неналежне виконання Позичальником умов договору кредитної лінії, зокрема, щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом у встановлений п.п. 3.11.1, 3.16 договору строк, Банк скористався передбаченим пунктом 3.13 договору правом на відкликання кредиту та 25.09.2023 направив Позичальнику (на адресу електронної пошти) вимогу про відкликання кредиту, якою Позичальник повідомлявся про необхідність у 25-денний строк з дати направлення Банком вимоги здійснити повернення наданого кредиту в сумі 246 596,97 грн (двісті сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто шість грн 97 коп.) та погасити в повному обсязі заборгованість за договором.

Оскільки Позичальник у визначений строк не здійснив повного погашення основної суми боргу за кредитом, прострочена заборгованість за основним боргом була відображена на рахунку Банку НОМЕР_3 в сумі 246 596,97 грн.

У зв`язку із настанням гарантійного випадку АТ «Ощадбанк» у порядку, передбаченому пунктами 2.7, 5.1 Договором гарантії направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу № 70/4-01/1435 від 04.12.2023 про сплату за гарантією суми в розмірі 99 822,30 грн. За результатами розгляду зазначеної вимоги 04.01.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 99 822,30 грн (50% від суми виданого кредиту 200 000,00 грн) для відшкодування заборгованості за кредитною опе

На виконання п. 38 Договору гарантії Банк спрямував отримані кошти на часткове погашення заборгованості за основним боргом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості ФОП ОСОБА_1. перед державою в сумі 99 822,30 грн.

Відповідно до п. 3.2.4 Договору поруки Позивач направив Поручителю вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою. Зазначена вимога залишена Поручителем без уваги..

Невиконання Відповідачами зобов`язань та докази, що їх підтверджують

На виконання умов п. п. 2.1, 3.2, 3.9 договору кредитної лінії Банком були перераховані на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 кредитні кошти (транш) в загальній сумі 200 000,00 (двісті тисяч гривень 00 коп.) грн, що підтверджується належними та достатніми доказами.

Проте, через неналежне виконання Позичальником умов договору кредитної лінії, зокрема, щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом у встановлений п.п. 3.11.1, 3.16 договору строк, Банк скористався передбаченим п. 3.13 договору правом на відкликання кредиту та 25.09.2023 направив Позичальнику (на адресу електронної пошти, зазначену у договорі кредитної лінії) вимогу про відкликання кредиту, якою Позичальник повідомлявся про необхідність у 25-денний строк з дати направлення Банком вимоги здійснити повернення наданого кредиту в сумі 246 596,97 грн (двісті сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто шість грн 97 коп.) та погасити в повному обсязі заборгованість за договором.

Оскільки Позичальник у визначений строк не здійснив повного погашення основної суми боргу за кредитом, прострочена заборгованість за основним боргом була відображена на рахунку Банку НОМЕР_3 в сумі 246 596,97 грн.

У зв`язку із настанням гарантійного випадку АТ «Ощадбанк» у порядку, передбаченому пунктами 2.7, 5.1 договором гарантії направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу № 70/4-01/1435 від 04.12.2023 про сплату за гарантією суми в розмірі 99 822,30 грн.

За результатами розгляду зазначеної вимоги 04.01.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 99 822,30 грн (50% від суми виданого кредиту 200 000,00 грн) для відшкодування заборгованості за кредитною операцією.

На виконання п. 38 Договору гарантії Банк спрямував отримані кошти у рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом та 05.01.2024 відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості Позичальника ФОП ОСОБА_1. перед державою в сумі 99 822,30 грн.

Підпунктом 2.2.1.3 додаткового договору передбачено, що у разі виконання Гарантом (державою) гарантійних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у ФОП ОСОБА_1. з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від позичальника погашення заборгованості у спосіб та згідно процедур встановлених порядком та договором про надання гарантії.

26 липня 2024 року шляхом проведення договірного списання було здійснено часткове погашення заборгованість перед державною у сумі 22,49 грн.

20 грудня 2024 року Банком були направлені Відповідачам (на адресу електронної пошти Відповідачів, зазначену у договорі кредитної лінії та договорі поруки) повідомлення про виникнення з 05.01.2024 за Договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 простроченої заборгованості перед державою на суму 99 799,81 грн та перехід до держави прав кредитора за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022, договором поруки № 104.10-35/П-40/22 від 14.02.2022 у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом, з вимогою, зокрема, погасити заборгованість перед державою в сумі 99 799,81 грн.

Однак, повідомлення АТ «Ощадбанк» були залишені відповідачами без будь- якого задоволення або реагування.

У зв`язку з тим, що Позичальником та Поручителем допущено порушення зобов`язання за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022, заборгованість перед АТ «Ощадбанк» станом на 06.03.2025 становить 154 720,96 грн, в т.ч.:

99 822,29 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 44 966,27 грн - заборгованість за процентами за користуванням кредитом станом по 30.10.2023; 9932,40 грн - заборгованість по комісії станом на 30.10.2023.

Вважаючи порушеним своє право, АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом у якому просить солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь заборгованості за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 у розмірі 154 720,96 грн (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот двадцять грн 96 коп.) грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов відповідного договору кредитної лінії, укладеного між Банком та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та за укладеними у забезпечення виконання основного зобов`язання договору поруки № 104.10-35/П-40/22 від 14.02.2022.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, акти цивільного законодавства, органів державної влади тощо. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За положеннями ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у т.ч. боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 510, ч. ч. 1, 2 ст. 512, ч. 1 ст. 516 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб; кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, а також в інших випадках, встановлених законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. ст. 599, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується факт надання Банком Позичальнику, згідно з умовами договору кредитної лінії, кредиту в розмірі 200 000,00 грн, проте, Позичальник порушив взяті на себе договірні зобов`язання та не здійснив платежі за основним боргом у строк, передбачений п.п. 3.11.1 договору кредитної лінії, та інші платежі у строки та порядку, передбачені цім договором.

Стаття 199 ГК України встановлює, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, гарантією. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приписами ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Враховуючи невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення закону та умови договору поруки, суд вважає, що Банк належними та допустимими доказами довів наявність у нього права вимоги погашення заборгованості до Поручителя, а у Поручителя - виникнення солідарного з Позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за договором кредитної лінії у повному обсязі.

Щодо підсудності цієї справи

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК України).

У відповідності до пункту 1 частини першої ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.ч.1,2 ст. 4 ГПК України).

Отже, господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду: спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання.

Як вбачається з фактичних обставин справи:

Дата держаної реєстрації Позичальника ФОП ОСОБА_1. в Єдиному державному реєстрі юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 15.11.2010, номер запису 0018302.

Дата про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Позичальника фізичної особи-підприємця - 08.05.2023, номер запису 005016528. Підстава для внесення припинення ФОП за її рішенням.

Беручи до уваги втрату Позичальником - ФОП ОСОБА_1. - статусу фізичної особи - підприємця, а також правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, згідно з якою зобов`язання сторін, що виникли з господарського договору, не припиняються у разі втрати позичальником статусу фізичної особи - підприємця, вирішення спірних питань належить до юрисдикції господарських судів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала таку позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14/144цс18),від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження №12-294гс18), від 05.06.2019 у справі №904/1083/18 (провадження № 12-249/гс18).

Відтак, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, подача позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з Позичальника здійснюється до господарського суду з урахуванням вищенаведених приписів господарського процесуального законодавства та сталої практики Верховного Суду.

АТ «Ощадбанк» звертається до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відповідача 1 ОСОБА_1. та Відповідача 2 - ОСОБА_2., про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в частині простроченої заборгованості перед АТ «Ощадбанк».

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням Позичальником зобов`язань, згідно договору кредитної лінії та укладеним між Банком та Поручителем договором поруки в забезпечення виконання основного зобов`язання. Тобто, сторонами основного зобов`язання, зокрема є фізична особа - підприємець, а фізична особа є поручителем у цьому зобов`язанні.

Вирішення за правилами господарського судочинства такого спору в частині позовних вимог до боржника, який є юридичною особою, та (або) фізичною особою- підприємцем, а за правилами цивільного судочинства - в частині позовних вимог до поручителів, які є фізичними особами та несуть солідарну з боржником відповідальність, порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження одного і того ж предмету та тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.

Позовні вимоги до кількох відповідачів повинні розглядатися в одному провадженні, оскільки такі вимоги однорідні, зокрема, нерозривно пов`язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Такий розгляд допускається, оскільки наявна спільність предмета позову.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

У даній справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителя.

Позовні вимоги у цій справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд вплине, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої палати у постановах від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18) (розміщено за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/73219876); від 02.10.2018 у справі №910/1733/18 (розміщено за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/77312765) .

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи

Відтак, з 15.12.2017 у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява про солідарне стягнення з ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» простроченої заборгованості за договором кредитної лінії №104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У відповідності до ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Припасами ч. ч. 2, 3 вищевказаної статті встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Як вбачається з фактичних обставин справи, місце проживання Відповідача 1 та Відповідача 2 територіально відносяться до Донецької області.

З урахуванням наведеного, уповноваженим розглядати спір за даним позовом є Господарський суд Донецької області.

Станом на дату вирішення спору по суті, відповідачі не надав суду доказів погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 та не спростували доводів позивача щодо наявності заборгованості.

Суд звертає увагу, що докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: - належності, - допустимості, - достовірності - достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи № 390/34/17 у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження № 61-22315сво18) зробив наступний правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, відповідальність за достовірність та належність доказів покладається на сторону, яка подала ці докази до суду.

Статтею 358 КК України встановлено, що підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк (ч.1).

Складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк (ч.2).

Пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Рішення у справі №905/359/25 прийнято судом за наслідком дослідження наданих Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» документів, які прийняті судом, як належні, допустимі та достовірні докази.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У відповідності статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , орган видачі 1420 від 27.09.2019, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 27.05.2000 Артемівським МВ УМВС у Донецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (, вул. Сіверська, 54, м. Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, 84302) прострочену заборгованість за договором кредитної лінії № 104.10-35/К-26/22 від 14.02.2022 у розмірі 154 720,96 грн з яких: 99 822,29 грн - простроченої заборгованість за основним боргом, 44 966,27 грн - прострочені проценти за користування кредитом станом на 30.10.2023, 9 932,40 грн - заборгованість за комісією станом на 30.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , орган видачі 1420 від 27.09.2019, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (, вул. Сіверська, 54, м. Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, 84302) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 27.05.2000 Артемівським МВ УМВС у Донецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (, вул. Сіверська, 54, м. Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, 84302) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 01.07.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 07.07.2025.

Суддя Е.В. Зекунов