ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про прийняття та призначення заяви до розгляду

"11" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/526/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Демченко Т.І., розглянувши заяву представника представника Фізичної особи-підприємця Єрошенко Олени Анатоліївни адвоката Попова В.Г. про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/526/25,

установив:

14.02.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ФОП Єрошенко О.А. до ТОВ Промінь-12 про стягнення заборгованості за Договором постачання запчастин та надання послуг з ремонту від 05.06.2024 №11 у розмірі: 35 688,00 грн основного боргу, 5 704,21 грн пені, 3 849,87 грн втрат від інфляції, 4 306,66 грн відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору постачання запчастин та надання послуг з ремонту від 05.06.2024 №11 в частині повної та своєчасної оплати.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.02.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №916/526/25; постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Господарський суд Одеської області рішенням від 09.07.2025 позов Фізичної особи-підприємця Єрошенко Олени Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю Промінь-12 про стягнення 56 374, 21 грн задовольнив частково стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Промінь-12 на користь Фізичної особи-підприємця Єрошенко Олени Анатоліївни основний борг у сумі 35 688 грн 00 коп., пеню у сумі 7 695 грн 89 коп., втрати від інфляції у сумі 4 979 грн 92 коп., 20 відсотків річних у сумі 6 555 грн 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 359 грн 20 коп. та у решті позову відмовив.

10.07.2025 від представника Фізичної особи-підприємця Єрошенко Олени Анатоліївни адвоката Попова В.Г. до Господарського суду Одеської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

У період з 14.07.2025 по 28.07.2025 головуюча суддя у цій справі перебуватиме у щорічній відпустці судді.

Щодо строку розгляду заяви суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Ураховуючи обставини перебування у щорічній відпустці судді Демченко Т.І. у період з 14.07.2025 по 28.07.2025, строків розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, строків вручення ухвали про дату, час і місце розгляду справи, господарський суд застосовує принцип розумного строку тривалості розгляду заяви відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи заяву представника позивача адвоката Попова В.Г. про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, відповідно до положень ч. 2 ст. 221 ГПК України питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню в судовому засіданні.

Керуючись ст. 221, 232, 234, 244 ГПК України, суд

постановив:

1. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №916/526/25 (витрати на професійну правничу допомогу) на "29" липня 2025 р. о 12:00 год. Засідання суду відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області (м. Одеса, пр. Шевченка, 29), зал судових засідань №14, 5-й поверх, тел.(0482)307-962.

2. Повідомити сторін у справі про судове засідання.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає чинності після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Демченко