УХВАЛА

м. Київ

09.07.2025Справа № 910/10187/15

за скаргою Приватного акціонерного товариства «Азот» на дії Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни у справі № 910/10187/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот»

до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з: Станіслав ЖАЛОБА.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/10187/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот» (наразі - Приватне акціонерне товариство «Азот») до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (наразі - Акціонерне товариство «Укртрансгаз») про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 р. у справі № 910/10187/15 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано недійсним правочин про відбір в односторонньому порядку ПАТ «Укртрансгаз» природного газу ПАТ «Азот» в обсязі 87 714,890 тис.куб.м., оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ № 161/02-14 від 25.12.2014 р., зобов`язано ПАТ «Укртрансгаз» поновити в обліку в підземному сховищі газу природній газ ПАТ «Азот» в об`ємі 87 714,890 тис.куб.м., про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ № 161/02-14 від 25.12.2014 р., стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ПАТ «Азот» судовий збір у розмірі 2 436,00 грн.

22.07.2016 р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/10187/15, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 р., видано відповідні накази.

10.06.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Азот» надійшла скарга на дії Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни, за змістом якої заявник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни від 22.05.2025 р. про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 р. № 910/10187/15, та зобов`язати Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівну відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 р. № 910/10187/15.

Відповідно до приписів ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 р. прийнято до розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства «Азот» та призначено судове засідання.

19.06.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшли заперечення на скаргу, в яких відповідач зазначив, що:

- державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 вжито всі необхідні заходи для примусового виконання рішення суду у справі № 910/10187/15;

- державним виконавцем виконано вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., та зазначено про підставу закінчення виконавчого провадження, результати виконання, суму стягнутого виконавчого збору тощо;

- доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами, є безпідставними та необґрунтованими.

20.06.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) надійшли заперечення на скаргу, в яких органом ДВС зазначено, що:

- державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 вжиті всі необхідні заходи у відповідності до вимог законодавства та в межах обов`язків покладених на такого виконавця;

- твердження скаржника не підтверджені належними доказами, ґрунтуються на припущеннях, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не наведено обставин, які б свідчили про порушення державним виконавцем законодавства;

- державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження у справі діяв в рамках чинного законодавства України, відтак підстав для задоволення скарги нема.

У судовому засіданні 01.07.2025 р. представник скаржника підтримував скаргу та просив суд задовольнити її; представник відповідач заперечував проти скарги та просив суд відмовити у її задоволенні; представник органу ДВС у судове засідання не з`явився.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому засіданні 09.07.2025 р. проголошено скорочену ухвалу.

Розглянувши подану Приватним акціонерним товариством «Азот» скаргу, дослідивши заперечення відповідача та органу ДВС, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

02.08.2016 р. старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Джулай Ю.Ю., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/10187/15 від 22.07.2016 р., за яким боржником є ПАТ «Укртрансгаз», а стягувачем - ПАТ « Азот».

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною про передачу виконавчого провадження від 09.01.2020 р., виконавче провадження № НОМЕР_1 передано до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ).

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною про накладення штрафу від 11.08.2020 р., в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 на боржника, в силу вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», накладено штраф за невиконання рішення суду.

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною про накладення штрафу від 26.11.2020 р., в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 на боржника, в силу вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», накладено штраф за невиконання рішення суду у подвійному розмірі.

Постановою заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 22.05.2025 р. закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/10187/15 від 22.07.2016 р., зазначено, що виконавцем надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі останнього.

Обґрунтовуючи подану скаргу, Приватне акціонерне товариство «Азот» зазначає, що:

- державним виконавцем Коваль Л.І. не було вчинено всіх необхідних дій для забезпечення виконання боржником рішення суду, а закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 призводить до ситуації за якої рішення не буде виконане, що порушить законні права скаржника;

- накладення штрафів і направлення (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності самі собою не є достатніми заходами з виконання судового рішення, а звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення;

- постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та незаконно.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, він повинен дотримуватись указаних вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження": верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження; порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому, здійснення державним виконавцем комплексу дій, визначених Законом, вважається належним у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження стягувача та боржника.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказаною статтею передбачено, що:

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3);

- виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 4).

Судом встановлено, що:

- в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем на адресу сторін направлено вимогу виконавця від 15.04.2020 р. з проханням повідомити про стан виконання рішення суду. Згідно листа боржника № 1001вих-20-2036 від 27.04.2020 р. виконати рішення суду не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю укладеного між боржником та стягувачем договору на зберігання природного газу, що перешкоджає виконанню рішення, однак станом на 11.08.2020 р. будь-яка інформація щодо підтвердження виконання рішення суду від сторін до відділу не надходила, у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання;

- 11.08.2020 р. на адресу боржника направлено вимогу виконавця виконати вищезазначене рішення суду та повідомити відділ в триденний термін з моменту отримання вимоги виконавця. На адресу стягувача направлено вимогу з проханням повідомити державного виконавця чи виконано боржником рішення суду на той період. Згідно акту державного виконавця від 26.11.2020 р. будь-яка інформація від сторін щодо виконання рішення суду до відділу не надходила, рішення суду боржником не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем 26.11.2020 р. винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду, копії якої направлено сторонам до відома та виконання;

- 22.05.2025 р. до управління поліції в Печерському районі Головного управління національної поліції в місті Києві направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення;

- 22.05.2025 р. виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Коваль Л. І. було вжито всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів для примусового виконання рішення суду і дії останньої жодним чином не порушують норми чинного законодавства.

Аргументи скаржника про те, що виконавець не вжив всіх необхідних дій, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», не знайшли свого підтвердження.

Крім того, скарга не містить аргументів про те, яких конкретно заходів державним виконавцем в межах виконавчого провадження у спірних правовідносинах здійснено не було.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 22.06.2022 р. у справі № 607/2547/20, від 11.12.2024 р. у справі № 904/735/20 є необґрунтованими, адже правовідносини у вказаних справах не є подібними тим, що склалися між сторонами цього спору.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, вимоги скаржника є необґрунтованими належним чином, а тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Азот» на дії Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни.

Керуючись ст.ст. 234, 340-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Азот» на дії Заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни у справі № 910/10187/15 - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції у встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строки.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повна ухвала складена та підписана 14.07.2025 р.