ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.07.2025 Справа № 914/979/25

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Григорчук Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, м. Київ

до відповідача:Комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради, Львівська область, м. Дрогобич

про:стягнення заборгованості в розмірі 48 866 875,41 грн

Представники сторін:

від позивача: Пясецький Д.В. представник (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Мелько Л.М. представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, м.Київ до Комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради, Львівська область, м.Дрогобич про стягнення заборгованості в розмірі 48 866 875,41 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.04.2025.

Хід розгляду справи викладено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

В підготовчому засіданні 16.06.2025 оголошено перерву до 03.07.2025.

01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№2831/25 від 01.07.2025).

01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№17502/25 від 01.07.2025).

Представник позивача в підготовче засідання 03.07.2025 з`явився, надав пояснення по справі, заперечив щодо зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в підготовче засідання 03.07.2025 з`явився, надав пояснення по справі, підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за спожитий відповідачем газ згідно укладеного Договору постачання природного газу від 11.10.2022 №7302-ПСО(ТКЕ)-21.

Відповідно до поданого клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення справи №910/7280/25 за позовом Комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг про визнання недійсними пунктів договору та внесення змін до договору, а саме:

- визнати недійсним пункт 5.1 Договору постачання природного газу №7302-ПСО (ТКЕ)-21 від 11.10.2022;

- визнати недійсним пункт 5.4 Договору постачання природного газу №7302-ПСО (ТКЕ)-21 від 11.10.2022;

- внести зміни до Договору постачання природного газу №7302-ПСО (ТКЕ) -21 від 11.10.2022 шляхом його доповнення пунктами 5.1-1 у наступній редакції: " 5.1-1. Крім випадків, передбачених пунктом 5.8 цього Договору, Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання_передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактичного переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступ6ного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору."

- внести зміни до Договору постачання природного газу №7302-ПСО (ТКЕ) -21 від 11.10.2022 шляхом його доповнення пунктами 5.7 у наступній редакції: "п.5.7 "Розрахунки за Договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах, підтвердженої для Споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків, встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості Споживача за рахунок видатків Державного бюджету, розрахунки між сторонами за Договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення Споживачем на користь Постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах".

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, установлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають беззаперечне значення для справи, провадження у якій зупинено.

На відміну від відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 18.05.2020 у справі №905/1728/14-908/4808/14.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, обмеженістю предметом позову тощо.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 20.12.2019 у справі №910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі №910/974/18.

При цьому п.5 ч.1 ст.227 ГПК України прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 02.06.2020 у справі №910/6674/19).

Отже, обов`язок суду зупинити провадження у справі, за положеннями п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, зумовлений лише об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Постановою Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 759/24061/19 визначено, що спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Згідно постанови Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 355/385/17 тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Обов`язковість договору (принцип «pacta sunt servanda»).

У відповідності до постанови Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17 з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.03.2024 у справі №907/882/22: «На переконання колегії суддів, наявність спору щодо визнання недійсним договору не свідчить про об`єктивну неможливість здійснення розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції, відповідно не може бути підставою для зупинення провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК, який, зокрема, містить виключення щодо обов`язку суду зупиняти провадження у справі, у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи, а саме у випадку коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Подібну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 24.05.2021 у справі № 910/7331/20.

Дослідивши зміст поданого клопотання, судом не встановлено обставин, які б підтверджували неможливість розгляду справи №914/979/25 до розгляду справи №910/7280/25, оскільки, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі як об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення пов`язаної з нею справи.

З урахуванням викладеного, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Також суд зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18, від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 20.07.2020 року у справі № 910/11236/19).

В підготовчому засіданні 03.07.2025 сторони не заперечили щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У зв`язку з відсутністю підстав для відкладення підготовчого засідання чи оголошення в ньому перерви, враховуючи те, що судом у підготовчому засіданні вчинено всі дії, визначенні ст. 182 ГПК України, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження у справі № 914/979/25 та призначити справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 42, 46, 185,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№2831/25 від 01.07.2025).

2. Закрити підготовче провадження у справі.

3. Призначити справу до судового розгляду по суті на 17.07.2025 р. о 11:40 год.

4. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань № 7.

5. Явка повноважних представників сторін в судове засідання обов`язкова.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

7. Веб-адреса суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

8. Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Суддя Мазовіта А.Б.