ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. Справа № 916/1471/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (65091, м. Одеса, вул. Головківська, буд. 1, код ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПЛІОН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Захисників України, буд. 1-Г, ),

про стягнення 3015317,75 грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури прокурор Коломійчук І.О.;

від позивача Асташенкова О.І., самопредставництво;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Керівник Малиновської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради, в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Копліон» на користь держави в особі Одеської міської ради до місцевого бюджету 3015317,75 грн, з яких: 2494137,048 грн - заборгованість зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, 117551,50 грн - сума 3 % річних та 403629,20 грн - сума інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору прокуратура просить суд стягнути з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 справу № 916/1471/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Разом із позовною заявою до Господарського суду Одеської області керівником Малиновської окружної прокуратури міста Одеси було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1) Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "КОПЛІОН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Захисників України, буд. 1-Г, ), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово - кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ "КОПЛІОН" у межах суми позовних вимог на загальну суму 3015317,75 грн;

2) Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "КОПЛІОН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Захисників України, буд. 1-Г, ), у межах ціни позову 3015317,75 грн та арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

Ухвалою суду від 17.04.2025 заяву керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову у справі № 916/1471/25 задоволено.

Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1471/25. Справу № 916/1471/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначене на 20.05.2025 о 10:30 год.

У підготовчому засіданні 20.05.2025 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 10:50 год. 17.06.2025.

Ухвалою суду від 20.05.2025 повідомлено ТОВ "КОПЛІОН", що наступне підготовче засідання у справі № 916/1471/25 призначене на 17.06.2025 о 10:50 год.

Ухвалою від 17.06.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/1471/25 та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.07.2025 об11:30 год.

Представник відповідача у судове засідання 08.07.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні 08.07.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні 08.07.2025 позовні прокуратури підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 08.07.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено прокурора та представника позивача про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 20 листопада 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "КОПЛІОН" отримало дозвіл на виконання будівельних робіт № ОД87, а саме: "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга".

Згідно Акту готовності об`єкта до експлуатації від 16.08.2023 реєстраційний номер в ЄДЕССБ: АС01:8866-4778-0160-4796 роботи по об`єкту "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга" виконано у строк: з листопада 2020 року по березень 2023 року.

У подальшому, 28.08.2023 ТОВ "КОПЛІОН" отримано сертифікат № ОД17, яким Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради засвідчило відповідність проектній документації закінченого будівництвом об`єкта та підтвердило його готовність до експлуатації: найменування об`єкта згідно з проектом: "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга".

Відомості щодо видачі відповідного сертифікату №ОД17 від 28.08.2023 оприлюднено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Згідно з вищевказаним сертифікатом, замовником об`єкта будівництва є ТОВ "КОПЛІОН" ().

Загальна площа житлового будинку становить 6143,8 кв. м., загальний будівельний об`єм - 27031 м3, загальна кількість квартир - 131, загальна площа квартир 4605,6 кв. м., площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень - 104,4 кв. м

Загальна кошторисна вартість об`єкту будівництва становить 42733,56 тис. грн.

Прокурор зазначає, що відповідно до сертифікату № ОД17 від 28.08.2023 замовником будівництва не сплачено пайову участь, на підставі пункту 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" №132-IX від 20.09.2019.

Прокурор обґрунтовує наявність обов`язку відповідача сплатити пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, наступним.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019 статтю 40 Закону № 3038-VI було виключено з 01 січня 2020 року.

Отже, починаючи з 01.01.2020 обов`язок замовника забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту саме в порядку ст. 40 Закону України № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» перестав існувати.

Так, на момент початку будівництва об`єкту: "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга" ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не діяла на підставі Закону України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні".

Разом з тим, відповідно до частини 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX передбачено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 01 січня 2020 року є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Також, частиною 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

- для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) пайова участь не сплачується у разі будівництва:

- об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

- будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

- будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

- індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

- об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

- об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;

- об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

- об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

- об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

- об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;

- об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства;

- об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових;

- об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

З урахуванням зазначеного, ТОВ "Копліон" як забудовник, який почав нове будівництво листопаді у 2020 році, мало обов`язок сплатити пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту на підставі Закону №132-IX від 20.09.2019.

За змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

Аналогічні за змістом висновки були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, від 22.08.2018 у справі № 339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21 зазначено наступне "колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Такі висновки Верховного Суду у цій справі відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону № 3038-VI) обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі

Крім того, судами установлено сталу позицію, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування (в інтересах якого у цій справі діє прокурор) з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Така позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22, а також у постанові від 23.05.2024 у справі № 915/149/23.

Так, відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Одеською міською радою прийнято рішення від 11.12.2019 № 5446-VII "Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 16 грудня 2015 року № 12-VII "Про утворення комісії з визначення пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Одеси та затвердження Положення про неї".

Згідно п. 7 вказаного Положення про комісію замовник будівництва протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звертається до Одеської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, до якої додаються документи, що підтверджують вартість об`єкта будівництва.

Управління капітального будівництва Одеської міської ради готує матеріали для здійснення розрахунку та передає їх на розгляд та затвердження Комісії.

Крім того, Управління капітального будівництва Одеської міської ради на підставі даних реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України щомісячно інформує Комісію про замовників, які отримали дозволи на проведення будівельних робіт, та надає на розгляд Комісії документи для визначення розміру пайової участі по кожному об`єкту.

У разі ненадання замовником протягом 10 робочих днів після початку будівництва необхідних документів для визначення розміру пайової участі Комісія встановлює розмір пайової участі по техніко-економічним показникам об`єкта, відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Пунктом 8 Положення про комісію також визначено, що відповідно до ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" протягом 2020 року замовники будівництва, реконструкції, розширення, перепрофілювання, переобладнання, зміни функціонального призначення, реставрації будь-яких об`єктів містобудування на території м. Одеси, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва (реконструкції), перераховують до бюджету міста Одеси кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у такому розмірі:

- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

- для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до п. 9 Положення про комісію при встановленні факту введення об`єкта будівництва в експлуатацію без оплати пайової участі, Комісія доручає управлінню капітального будівництва Одеської міської ради спільно з департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради та управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради підготувати необхідні матеріали для встановлення Комісією розміру пайової участі по відповідним об`єктам, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Статтею 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язками для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Разом з тим, відповідач з Одеською міською радою договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об`єктів містобудування у місті Одесі не укладав, що підтверджується листом Управління капітального будівництва Одеської міської ради від 11.06.2024 № 02-03/425-09.

Оскільки відповідачем договір про пайову участь з Одеською міською радою не укладено, а будівництво об`єкту розпочато у листопаді 2020 року, у відповідача виник обов`язок упродовж 10 робочих днів після початку будівництва звернутися до Одеської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Разом з тим, ТОВ "Копліон" не вжило жодних заходів до сплати кошти пайової участі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ, розмір пайової участі для житлових будинків становить 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до сертифікату № ОД17 від 28.08.2023 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, загальна площа квартир у будинку складає 6143,8 м2.

Таким чином, із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв. м. спорудження житла, яка на момент введення об`єкта будівництва в експлуатацію згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій від 27.07.2023 № 647 "Про затвердження показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розрахованих станом на 01 липня 2023 року" для Одеської області складає 20298,00 грн, розмір пайової участі при новому будівництві житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга, складатиме:

6143,8 кв. м. * 2% * 20298,00 грн = 2494137,048 грн, де:

- 6143,8 кв. м. загальна площа житла;

- 2 % розмір залучення коштів для об`єктів житлового призначення згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні";

- 20298,00 грн опосередкована вартість 1 кв. м..

Відповідно до ст. 1214 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, інфляційні втрати розраховано органом місцевого самоврядування за наступною формулою: [Інфляційне нарахування] = [Сума боргу] х [Сукупний індекс інфляції] - [Сума боргу].

Розрахунок інфляційних збитків за період з 28.08.2023 по 25.03.2025 складає 403629,20 грн.

Розрахунок 3% річних здійснено за формулою: [Сума боргу] х [Відсоткова ставка] / 100 % х [Кількість днів прострочення] / [Кількість днів у році].

Період для нарахування 3% річних (з 29.08.2023 по 25.03.2025) складає днів (з 29.08.2023 по 31.12.2023 125 днів, з 01.01.2024 по 31.12.2024 366 днів, з 01.01.2025 по 25.03.2025 84 днів).

Враховуючи викладене, 3% річних за час прострочення складають 117551,15 грн.

Таким чином, прокурор вважає, що загальна сума безпідставно збережених товариством з обмеженою відповідальністю "КОПЛІОН" коштів пайової участі, враховуючи інфляційні нарахування та 3% річних, складає 3015317,75 грн, з яких: 2494137,048 грн - заборгованість зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, 117551,50 грн - сума 3 % річних та 403629,20 грн - сума інфляційних втрат

Дані обставини стали підставою для звернення прокурора з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси підлягають задоволенню, з таких підстав.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За змістом статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Дана правова позиція повністю узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, у рішенні від 14.12.2021 по справі № 643/21744/19.

Обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

На підставі частин 1, 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених до його компетенції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З викладеним корелюються й положення ч. ч. 3 та 4 ст. 53 ГПК України, за якими у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, передбачені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також указує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, згідно ст. 142 Конституції України, зокрема, є і інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 145 Конституції України права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 71 Бюджетного кодексу України кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту спрямовуються до бюджету розвитку місцевого бюджету.

Частиною 3 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Бюджетом розвитку згідно з п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визнаються доходи і видатки місцевого бюджету, які утворюються і використовуються для реалізації програм соціально-економічного розвитку та зміцнення матеріально-фінансової бази.

Таким чином, безпідставне збереження замовником будівництва ТОВ "КОПЛІОН" коштів пайової участі призводить до заподіяння матеріальної шкоди місцевому бюджету у виді упущеної вигоди та унеможливлює виконання позивачем функцій з розвитку інфраструктури населеного пункту.

Враховуючи викладене, органом, уповноваженим державою на здійснення захисту у спірних правовідносинах, є Одеська міська рада.

Одеська міська рада виступає в якості суб`єкта владних повноважень, яка приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура в Україні здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси на адресу Одеської міської ради направлено лист №51-7647вих-24 від 25.09.2024 щодо надання інформації про сплату ТОВ "КОПЛІОН" пайової участі за об`єктом: "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга".

У відповідь Управління капітального будівництва Одеської міської ради від 16.10.2024 за №02-03/636 повідомило окружну прокуратуру про несплату ТОВ "КОПЛІОН" розрахованого розміру пайової участі, через що УКБ ОМР на адресу Юридичного департаменту Одеської міської ради направлено матеріали для проведення позовної роботи.

У подальшому, Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси на адресу Юридичного департаменту Одеської міської ради направлено лист № 51-9727вих-24 від 05.12.2024 щодо надання інформації щодо вжитих заходів, спрямованих на стягнення з ТОВ "КОПЛІОН" безпідставно збережених грошових коштів, призначених для слати пайової участі за об`єктом "Нове будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Профспілкова, 9-А, друга черга".

У відповідь Юридичний департамент Одеської міської ради 20.12.2024 за № 139пр/вих повідомив, що Одеська міська рада не зверталась до суду з позовною заявою до ТОВ "КОПЛІОН" про стягнення пайової участі у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси.

Тобто, не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, обізнаність про виявлені порушення законодавства, Одеська міська рада не вживала заходів для усунення порушень законодавства та інтересів держави.

Таким чином, бездіяльність Одеської міської ради у розумінні ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наділяє прокурора не тільки правом, а й обов`язком відреагувати на порушення інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом пред`явлення даної позовної заяви

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру окружною прокуратурою листом повідомлено позивача про застосування представницьких повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в частині стягнення з ТОВ "КОПЛІОН" суми заборгованості зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси у розмірі 2494137,05 грн є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "КОПЛІОН" суми інфляційних втрат у розмірі 403629,20 грн та суми 3% річних у розмірі 117551,50 грн, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних втрат та 3% річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 925/683/21, інфляційні нарахування та 3 % річних підлягають нарахуванню з моменту прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Судом перевірено правильність виконаних прокурором розрахунків 3% річних та інфляційних втрат (т. 1, а.с. 4-5), та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 117551,50 грн та інфляційних втрат у розмірі 403629,20 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Копліон» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Захисників України, буд. 1-Г, ) на користь держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1, ) до місцевого бюджету суму заборгованості зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси у розмірі 2494137,05 грн, суму 3% річних у розмірі 117551,50 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 403629,20 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Копліон» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Захисників України, буд. 1-Г, ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3; ) суму судових витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1514,00 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 36183,81 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 10.07.2025.

Суддя Нікітенко С.В.