14.07.2025Справа № 910/4656/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ"
про ухвалення додаткового рішення у справі
про стягнення 176 352,00 грн
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ Україна" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" про стягнення 176 352,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання послуги № PRO-18/05/2021 від 18.05.2021 позивачем було сплачено на користь відповідача передоплату у розмір 176 352,00 грн, однак останній свої зобов`язання за договором в частині надання послуг не виконав, у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4656/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 у задоволенні позову відмовлено повістю.

03.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі 910/4656/25 (зареєстрована заява 04.07.2025).

09.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ Україна" подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" про ухвалення додаткового рішення у справі 910/4656/25, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

Так, відповідачем заявлено до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася відповідачу на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 266 від 18.04.2025 (далі - договір), який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС» (далі - виконавець) за умовами п. 1.1. якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання таких послуг, зокрема: надати клієнту правничу допомогу у судовій справі № 910/4656/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ УКРАЇНА" (02090, м. Київ, вул. Сосюри Володимира, буд. 6, офіс 106, ідентифікаційний код 39718442) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" (02094, м. Київ, пр. Леоніда Каденюка, буд. 6, кв. 13, ідентифікаційний код 40814631) (Клієнт) про стягнення коштів (п.2.1.1.).

У п. 4.2.1 договору сторонами визначено, що клієнт сплачує виконавцю фіксовану вартість надання професійної правничої допомоги клієнту у справі згідно п.2.1.1 договору, а саме: за надання професійної правничої допомоги клієнт у у суді першої інстанції, що включає ознайомлення та аналіз матеріалів справи, вироблення правової позиції по справі, підготовку та подачу відзиву на позовну заяву до суду, підготовку інших розумно необхідних процесуальних документів у судовій справі - 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень без ПДВ.

Вартість однієї години роботи виконавця за виконання інших видів правничої допомоги (в тому числі участь у судових засіданнях, якщо такі будуть проводитись) становить суму в гривні без ПДВ, що еквівалентна 50 (п`ятдесяти) доларам США за курсом «продаж» АТ КБ «ПриватБанк» на день виставлення рахунку виконавцем (п. 4.3. договору).

Після закінчення кожного календарного місяця чи іншого періоду, в якому були надані послуги, складається акт про надані послуги, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданих послуг та їх вартість. На письмову вимогу клієнта, виконавець може надавати додатки до актів про надання послуг, в яких буде вказано перелік наданих послуг та їх ідентифікація (п. 4.4. договору).

На підтвердження понесених витрат представником відповідача додано до матеріалів справи копії: договору № 266 про надання правничої допомоги від 18 квітня 2025, укладеного між ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ» та АО «ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС»; рахунку АО «ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС» № 001395 від 18.04.2025 на суму 20 000,00 грн (аванс); платіжної інструкції ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ» № від 22.04.2025 на суму 20 000,00 грн; акту виконаних робіт між ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ» та АО «ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС» № 001453 від 30.06.2025 на суму 20 000,00 грн.

Згідно з актом виконаних робіт № 001453 від 30.06.2025 надавались наступні послуги:

08.04.2025 - Підготовка процесуального документу: 6,00 годин - Юридичний аналіз позовної заяви, документів клієнта, підготовка відзиву на позовну заяву у судовій справі №910/4656/25 за позовом ТОВ «АГРІТЕХ Україна» до ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ»

12.05.2025 - Підготовка процесуального документу: 7,00 годин - Підготовка заперечень ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ» на відповідь на відзив ТОВ «АГРІТЕХ УКРАЇНА» у справі № 910/4656/25.

На підставі виставленого рахунку № 001395 від 18.04.2025 ТОВ «СІЕРЕМ ХАБ» здійснено оплату наданих послуг, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.04.2025 на суму 20 000,00 грн.

Судом встановлено, що Мазур Ірина Олександрівна, є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії 1304 від 04.11.2017 та інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Частиною 4-5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом враховано, що позивачем подано заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому ТОВ «АГРІТЕХ УКРАЇНА» вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою, та перевищує фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Оскільки, як вказує позивач, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, матеріали справи не містять великого обсягу, а відтак заявлена до відшкодування сума є не співмірною із складністю справи.

Окрім того, позивач зазначив, що надання послуг по договору укладеному між позивачем і вдповідачем зупинилося, фактично не почавшись, кількість і якість цих документів, обсяг часу витраченого вивчення таких документів та підготовку направлених представником відповідача в процесі розгляду справи двох розроблених ним в процесі судового розгляду документів, викликає обґрунтоване відчуття неспіврозмірності вартості витрат на професійну правничу допомогу, вкладеним ресурсам.

Також позивач заначив, що при введенні пошукового запиту в пошукову систему Bing, щодо вартості участі адвокатів в судовому процесі першої інстанції/підготовки процесуальних документів в 2025 році (виключно ті, які провадять свою діяльність у м. Києві), перші три посилання видають, набагато нижчу вартість правничої допомоги. Так, наприклад, на сайті на сайті www.urkotora.com.ua - вартість підготовки відзиву в господарському процесі - від 1500 грн, www.pravasprava.com.ua вартість підготовки відзиву в господарському процесі - від 2500 грн, на сайті www.sbars.com.ua - вартість підготовки відзиву в господарському процесі - від 4000 грн.

З огляду на що позивач просить суд відмовити в ухваленні додаткового судового рішення у справі № 910/4656/25, щодо з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІТЕХ УКРАЇНА» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕРЕМ ХАБ» () судових витрат у розмірі 20 000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Так, судом враховано, що дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не є складною, зважаючи, а відтак обставини даної справи не потребували додаткових даних, на підставі яких суд би встановлював наявність або відсутність заборгованості, та спір є типовим.

За таких обставин, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на позивача витрат відповідача на правову допомогу у загальному розмірі 10 000, 00 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4656/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ Україна" (02090, м. Київ, вул. Сосюри Володимира, буд. 6, офіс 106, ідентифікаційний код 39718442) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕРЕМ ХАБ" (02094, м. Київ, пр. Леоніда Каденюка, буд. 6, кв. 13, ідентифікаційний код 40814631) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 14.07.2025.

Суддя Л.Г. Пукшин