ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 року м.Дніпро Справа № 904/488/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 (суддя Левкут В.В. Повне рішення складено 18.11.2024)

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій (вул. Гончаренка Михайла, буд. 7, офіс 12, м. Запоріжжя, 69035)

про стягнення 2 574 443,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій про стягнення 2574443,30 грн., з яких: 1314226,30 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань та 1260217,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань більше ніж 30 днів на підставі договору поставки № 01-018246-23 від 21.09.2023.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій на користь приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго 143 561,80 грн. пені, 137 662,00 грн. штрафу та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3374,69 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що враховуючи підписання12.01.2024року сторонами актів №№ 990, 992 приймання-передачі змонтованого товару, зобов`язання з поставки товару з монтажем виконано відповідачем з порушенням встановленого договором терміну, а саме з простроченням на 73 к/дн. Вимога про стягнення пені заявлена Позивачем за період з 31.10.2023р. по 11.01.2024р. (73 к/дн прострочення) від загальної ціни Договору 1800100,00 грн. Визначення періоду нарахування з 31.10.2023 (наступний день після визначеного додатковою угодою строку виконання зобов`язання) по 11.01.2024 (останній день перед підписанням актів приймання-передачі) суд першої інстанції визнав правильним.

Однак визначення позивачем відповідальності за порушення строків поставки з загальної ціни договору місцевий господарський суд визнав неправомірним, оскільки, виходячи з умов п. 7.3 Договору відповідальність Постачальника у вигляді пені та штрафу встановлена від вартості Товару, строк поставки якого порушений. В даному випадку встановлено порушення відповідачем поставки Товару за актами №№ 990, 992 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 на загальну суму 1 966 600,00 грн., тому саме з цієї суми повинна визначатись відповідальність відповідача.

Відповідач достатніх доказів в обґрунтування відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання не надав.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, з урахуванням визнаної судом обґрунтованої вартості змонтованого товару, строк поставки якого порушений, суд встановив, що до стягнення підлягають 143 561,80 грн. пені та 137 662,00 грн. штрафу. В решті заявлених вимог (1 170 664,50 грн. пені та 1 122 555,00 грн. штрафу) суд першої інстанції відмовив через необґрунтованість.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково (в частині зменшення розміру нарахування пені та штрафу) рішення Господарського суду Донецької області від 19.09.2024 року у справі № 904/488/24 та задовольнити позовні вимоги НЕК УКРЕНЕРГО в повному обсязі. Судові витрати за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 року у справі № 904/488/24 покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій (Код ).

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Специфікація до Договору поставки не містить поділу Товару на одну чи більше позицій. Товаром за специфікацією є сукупність усіх захисних споруд.

Це підтверджується і Рахунком- фактурою наданим ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» на сплату авансу згідно Договору поставки, яка не передбачає сплату авансу за одну чи декілька захисних споруд, а на всю номенклатуру товару.

Відповідно до п. 7.3.Договору, за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів ПОСТАЧАЛЬНИК повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Враховуючи, що за умовами Договору поставки Товаром є уся сукупність усіх захисних споруд, а також враховуючи, що останні акти приймання -передачі підписані Сторонами 12.01.2024 року, НЕК «УКРЕНЕРГО» вважає що розрахунок пені та штрафу, який долучено до матеріалів позовної заяви є вірним і підлягає застосуванню в спірних правовідносинах.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Дармін М.О. (доповідач), судді Кощеєв І.М.,Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2024 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/488/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

23.12.2024 матеріали справи № 904/488/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24. Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 24.06.2025 об 12:00 годин.

24.06.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Клопотання обґрунтоване неможливістю бути присутнім у судовому засіданні 24.06.2025 у зв`язку зайнятістю представника по даній справі в іншому судовому засіданні.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Отже, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-от неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинно створюватися умов, за яких будуть порушені процесуальні строки розгляду справи.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників учасників справи обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника відповідача, заявлені в якості підстав для відкладення розгляду справи причини визнає неповажними в розумінні частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, а заявлене клопотання про відкладення розгляду справи визнає таким, що не підлягає задоволенню.

24.06.2025 від представника Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, Гур`янова С.Б., надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 24.06.2025 представники сторін не з`явилися. Були повідомлені про час розгляду справи.

В призначений ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025 час секретар судового засідання намагався вийти на зв`язок з представником скаржника в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, але останній через технічні несправності зі свого боку на зв`язок не вийшов, у зв`язку з чим судове засідання в режимі відеоконференції не відбулося.

Зазначені обставини підтверджуються Актом щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 24.06.2024.

24.06.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія Укренерго (Покупцем, позивачем у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій (Постачальником, відповідачем у справі) 21.09.2023 укладений договір поставки № 01-018246-23 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору предмет закупівлі (за ДК 021:2015): 44210000-5 Конструкції та їх частини Захисні споруди модульного типу. За договором Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю в порядку та строки, що встановлені договором, Товар (за предметом закупівлі, зазначеному у абзаці першому цього пункту Договору) у кількості, комплектності, за переліком (асортимент), змонтованого, за ціною, з якістю, згідно з умовами договору (далі Товар), а Покупець зобов`язується здійснити оплату належно переданого Товару на умовах договору. Найменування, одиниця вимірювання, вимоги до технічних характеристик, комплектності, інші вимоги щодо якості, гарантії якості Товару тощо визначаються у Додатку 1 до Договору.

Згідно із п. 2.3 Договору ціна Договору (сума, визначена у Договорі):

- складається з загальної вартості поставки Товару на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010), установки (монтажу) та виконання інших робіт, зазначених в Описі;

- визначена згідно з Специфікацією Додатку 1 до Договору.

За визначенням п. 2.4 Договору, ціна Договору (відповідно до специфікації Додатку 1 до Договору) становить 15002583,33 грн., ПДВ 3000516,67 грн., разом 18003100,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний здійснити поставку (передачу) Товару на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010) з установкою (монтажем) не пізніше 15.10.2023 одержувачу Товару (уповноважений представник Покупця), за адресою (місцем) поставки (передачі) змонтованого Товару:

Одержувачем Товару за цим договором є НЕК «Укренерго» Східне ТУОМ та НЕК «Укренерго» Південні ТУОМ.

Згідно із п. 4.3.3. Договору, у разі невідповідності якості Товару, якості його установки (монтажу) умовам Договору та/або якщо Постачальником не передаються одночасно з Товаром визначені договором, чинним законодавством України документи або такі документи неналежно оформлені, Акт приймання-передачі змонтованого товару не підписується, подальше приймання Товару (монтаж, комплектація, оздоблення) призупиняється, про що складається відповідний документ щодо виявлення недоліків (акт про недоліки).

Умовами п. 4.4 Договору передбачено, що датою поставки (передачі) Товару визнається дата підписання Покупцем Акта приймання-передачі змонтованого товару згідно з Договором.

У пункті 7.3 Договору сторонами узгоджено, що за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю згідно із частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Відповідно до п. 11.1 Договору договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі зміни), але не пізніше ніж до 31.12.2023 включно, а в частині виконання зобов`язання Постачальника до повного їх виконання.

Додатком № 1 до Договору є Специфікація, якою сторонами узгоджено найменування Товару (Захисні споруди УЗС-20т), основні технічні характеристики, калькуляцію вартості, вартість товару згідно адреси доставки.

Додатковою угодою від 26.10.2023 до Договору змінено форми та порядок оплати за Договором (внесено зміни в пункти 3.2, 3.8. Договору) та п. 4.1 Договору викладено в іншій редакції, а саме: «Постачальник зобов`язаний здійснити поставку (передачу) Товару на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010) з установкою (монтажем) не пізніше 30.10.2023 одержувачу Товару (уповноважений представник ПОКУПЦЯ), за адресою (місцем) поставки (передачі) змонтованого Товару».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов Договору 26.10.2023 перераховано передоплату за Товар в розмірі 13411452,78 грн., а в подальшому сплачено повну вартість товару (останній платіж 14.02.2024), загалом 18003100,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями.

Згідно акта № 990 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар за адресою: Криничанський район, 9-ий кілометр дороги Вільногірськ-Щорськ, Дніпропетровська обл., 52321; найменування товару Захисна споруда УЗС-20т, вартість без ПДВ 798583,33 грн., ПДВ 20% 159716,67 грн., разом з ПДВ 958300,00 грн.

Згідно акта № 992 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар за адресою: вул. Степова, 1г, м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл., 51700; найменування товару Захисна споруда УЗС-20т, вартість без ПДВ 840250,00 грн., ПДВ 20% 168050,00 грн., разом з ПДВ 1008300,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія Укренерго та товариством з обмеженою відповідальністю Балівський завод залізобетонних конструкцій 21.09.2023 укладений договір поставки № 01-018246-23; додатковою угодою від 26.10.2023 до Договору змінено форми та порядок оплати за Договором (внесено зміни в пункти 3.2, 3.8. Договору) та п. 4.1 Договору викладено в іншій редакції, а саме: «Постачальник зобов`язаний здійснити поставку (передачу) Товару на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010) з установкою (монтажем) не пізніше 30.10.2023 одержувачу Товару (уповноважений представник ПОКУПЦЯ), за адресою (місцем) поставки (передачі) змонтованого Товару»; згідно акта № 990 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар, вартість без ПДВ 798583,33 грн., ПДВ 20% 159716,67 грн, разом з ПДВ 958300,00 грн; згідно акта № 992 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар, вартість без ПДВ 840250,00 грн., ПДВ 20% 168050,00 грн, разом з ПДВ 1008300,00 грн.

Предметом апеляційного перегляду є рішення господарського суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, нарахованих за порушення строку поставки Товару, виходячи із загальної договірної вартості, а не лише вартості тієї частини Товару, що була поставлена з простроченням.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень статей 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 7.3 Договору сторонами узгоджено, що за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю згідно із частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Позивачем в обгрунтування позову до матеріалів справи долучено два акти приймання-передачі товару, а саме:

акт № 990 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 згідно якого, Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар за адресою: Криничанський район, 9-ий кілометр дороги Вільногірськ-Щорськ, Дніпропетровська обл., 52321; найменування товару Захисна споруда УЗС-20т, вартість без ПДВ 798583,33 грн., ПДВ 20% 159716,67 грн., разом з ПДВ 958300,00 грн (а.с. 27, Т.1)

акт № 992 приймання-передачі змонтованого товару від 12.01.2024 згідно якого Постачальник передав, а Покупець прийняв Змонтований товар за адресою: вул. Степова, 1г, м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл., 51700; найменування товару Захисна споруда УЗС-20т, вартість без ПДВ 840250,00 грн., ПДВ 20% 168050,00 грн., разом з ПДВ 1008300,00 грн (а.с. 26, Т.1).

Колегія суддів зауважує, що аналіз змісту Специфікації до Договору поставки, яка містить детальний перелік складових Товару із зазначенням їх вартості та місця поставки, а також підписаних сторонами актів приймання-передачі, дозволяє точно встановити які саме частини Товару були поставлені з порушенням строків. Таким чином, у сторін є об`єктивна можливість визначити обсяг та дату фактичної поставки кожної частини Товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів здійснивши перевірку розрахунків першої інстанції в частині стягення пені у розмірі 0.10% за період прострочення: 31.10.2023р. - 11.01.2024р. (73 дні) та штрафу в розмірі семи відсотків від вказаної вартості встановила їх арифметичну правильність: 1966600.00*0.10/100*73 = 143 561,80 грн. пені та 137 662,00 грн. штрафу, відповідно.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що: «…Ціна Договору (відповідно до специфікації Додатку 1 до Договору) становить 15 002 583 грн. 33 коп. (п`ятнадцять мільйонів дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні тридцять три копійки), ПДВ - 3 000 516 грн. 67 коп. (три мільйони п`ятсот шістнадцять гривень шістдесят сім копійок), разом 18 003 100 грн. 00 коп. (вісімнадцять мільйонів три тисячі сто гривень нуль копійок). (П. 2.4. Договору).

Специфікація до Договору поставки не містить поділу Товару на одну чи більше позицій. Товаром за специфікацією є сукупність усіх захисних споруд.

Це підтверджується і Рахунком- фактурою наданим ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» на сплату авансу згідно Договору поставки, яка не передбачає сплату авансу за одну чи декілька захисних споруд, а на всю номенклатуру товару.

Відповідно до п. 7.3.Договору, за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів ПОСТАЧАЛЬНИК повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Враховуючи, що за умовами Договору поставки Товаром є уся сукупність усіх захисних споруд, а також враховуючи, що останні акти приймання -передачі підписані Сторонами 12.01.2024 року, НЕК «УКРЕНЕРГО» вважає що розрахунок пені та штрафу, який долучено до матеріалів позовної заяви є вірним і підлягає застосуванню в спірних правовідносинах…» відхиляються колегією суддів як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні умов договору в частині стягнення пені та штрафу, норм матеріального права, які регулюють відповідальність за порушення господарських зобов`язань, і не враховують фактичні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність визначення позивачем відповідальності за порушення строків поставки виходячи із загальної вартості Договору. У даному випадку встановлено порушення відповідачем строків поставки Товару, що підтверджується актами приймання-передачі змонтованого товару №№?990, 992 від 12.01.2024 на загальну суму 1?966?600,00 грн. Відтак, відповідальність відповідача повинна визначатися саме з цієї суми.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 41277,94 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2024 у справі №904/488/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.07.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус