ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м.Дніпро Справа № 908/2689/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Плескачова Т.В., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2023 року (повний текст складено 04.01.2024 року) у справі №908/2689/23 (суддя Боєва О.С.)

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", (69063, місто Запоріжжя, пр. Соборний, 48)

до відповідача-1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача-2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення суми 123 858,58 грн та звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про:

- солідарне стягнення з відповідачів: Фізичної особи-підприємця Овчаренка Сергія Олександровича та ОСОБА_2 суми 123858,58 грн, яка складається з: суми 77000,00 грн заборгованості за кредитом, суми 11744,48 грн заборгованості за відсотками, суми 10446,10 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, суми 2629,43 грн пені за несвоєчасне погашення процентів, суми 626,86 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, суми 157,79 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, суми 2067,47 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту, суми 494,20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів та суми 18692,25 грн штрафних санкцій (неустойки);

- звернення стягнення на предмет застави, згідно договору застави обладнання №1 від 19.06.2020 року, укладеного між АТ "Державний ощадний банк України" та фізичною особою-підприємцем Овчаренко Сергієм Олександровичем, а саме:

- верстат деревооброблюючий свердлильний BoringSystem 21 Prestigе, 2020 р.в., інвентарний/заводський номер № НОМЕР_3 ;

- верстат деревооброблюючий свердлильний BoringSystem 21 Prestigе, 2020 р.в., інвентарний/заводський номер № НОМЕР_4 , що належить фізичній особі-підприємцю Овчаренко Сергію Олександровичу на праві власності, шляхом його реалізації на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановлення початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання ФОП Овчаренко С.О. (позичальник) зобов`язань перед АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізького обласного управління АТ "Ощадбанк" щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом в рамках кредитного договору кредитної лінії № 961 від 19.06.2020 року та невиконання ОСОБА_2 (поручитель) зобов`язань за договором поруки №1 від 19.06.2020 року, укладеним в забезпечення виконання позичальником зобов`язання за вказаним кредитним договором.

Як зазначив позивач, заборгованість за тілом кредиту складає 77000,00 грн, заборгованість за відсотками 11744,48 грн. Банком на адреси відповідачів були направлені вимоги з повідомленням про заборгованість та вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом та інших платежів, які відповідачами проігноровані, заборгованість за кредитним договором не погашена.

У зв`язку з порушенням виконання відповідачами грошового зобов`язання, позивачем, окрім заборгованості за тілом кредиту та процентами, нараховано та заявлено до стягнення з відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, а також 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту. Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму штрафних санкцій в загальному розмірі 18692,25 грн за порушення зобов`язань, передбачених п.п. 4.3.7, 4.3.4.2. кредитного договору, п.п. 3.3.4, 3.3.12, 3.3.15. договору застави обладнання.

В рахунок погашення заборгованості позивач просить звернути стягнення на предмет застави згідно договору застави обладнання № 1 від 19.06.2020 року, укладеного між позивачем та ФОП Овчаренко С.О.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2023 року у цій справі, позов задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", , в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 02760363 суму 77000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом та суму 11744 грн 48 коп. заборгованості за відсотками; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перед Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за Договором кредитної лінії №961 від 19.06.2020 року у загальному розмірі 88 744 грн 48 коп. (з якої: сума 77000,00 грн заборгованість за кредитом, сума 11744,48 грн заборгованість за відсотками), звернуто стягнення на предмет застави згідно Договору застави обладнання № 1 від 19.06.2020 року, укладеного між АТ "Державний ощадний банк України" та Фізичною особою - підприємцем Овчаренко Сергієм Олександровичем, а саме на: - верстат деревооброблюючий свердлильний Boring System 21 Prestigе, 2020 р.в., інвентарний/заводський номер № НОМЕР_3 ; верстат деревооброблюючий свердлильний Boring System 21 Prestigе, 2020 р.в., інвентарний/заводський номер № НОМЕР_4 , що належить фізичній особі-підприємцю Овчаренко Сергію Олександровичу на праві власності, шляхом його реалізації на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановлення початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2023 року у справі №908/2689/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що звільнення від пені, 3% річних та інфляційних втрат у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, передбачено Цивільним кодексом України, а саме, розділом "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Проте, в Господарському кодексі України такі зміни відсутні.

При цьому, звільнення від штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору, що не стосується прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором, в даному законі не зазначено.

На переконання скаржника, позичальник (юридична особа або фізична особа - підприємець) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування - не звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів штрафних санкції в сумі 18 692,25 грн за порушення зобов`язання, встановленого п. 4.3.7. Кредитного договору, а саме: без письмового погодження Банку 17.03.2021 року укладено кредитний договір з АТ КБ "ПриватБанк"; за порушення зобов`язання, встановленого п. 4.3.4.2. Кредитного договору, а саме: не надання податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи за 2021 рік, 1-й квартал та 1-е півріччя 2022 року та порушення зобов`язання, встановленого п.п. 3.3.4., 3.3.12. та 3.3.15. Договору застави обладнання, а саме: не сплачено страховий платіж за період з 19.06.2022 року по 18.06.2023 року; не надання вільного доступу працівникам банку (заставодержателя) до предмету застави для проведення оцінки майна (узгодження вартості), не повідомлення заставодержателя (банк) про прийняте рішення щодо припинення шляхом ліквідації заставодавця, рекомендованим листом протягом 5-ти банківських днів з моменту прийняття такого рішення та здійснення дій, спрямованих на ліквідацію заставодавця, без письмової згоди банку - дійшов передчасного висновку.

Згідно письмових пояснень скаржник вказує, що порушення допущені відповідачами за період до введення в країні воєнного стану, у зв`язку з чим вважає, що норми п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України до вказаних правовідносин не застосовуються.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

У судовому засіданні 19.06.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 19.06.2020 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк, позивач у справі) та Фізичною особою підприємцем Овчаренком Сергієм Олександровичем (позичальник) був укладений Договір кредитної лінії № 961 (далі Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору, банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначено, що сума максимального ліміту кредитування становить 115 500,00 грн. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 18 червня 2025 року.

Цільове призначення кредиту: придбання транспортних засобів/обладнання, що використовуватиметься в комерційних цілях та виробничих цілях. Кредит надається траншами та на умовах, передбачених цим Договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на рахунки постачальника (-ів), визначені в контракті (-ах) (п.п. 3.8., 3.9. Договору).

В підпункті 11 пункту 1.1. Договору, зокрема, визначено, що контрактом є укладена між позичальником та постачальником угода щодо постачання/продажу основних засобів/продукції/виконання робіт/надання послуг, оплата за якими здійснюється позичальником із залученням кредиту, наданого за цим Договором.

Згідно з підпунктом 19 п. 1.1 Договору, позичальником в банку відкрито поточний рахунок № НОМЕР_5 з метою, зокрема, але не виключно: внесення позичальником коштів власного внеску; отримання та/або повернення позичальником коштів компенсації.

В пункті п. 3.3 Договору сторони погодили графік збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування.

Згідно з вказаним графіком передбачено щомісячне зменшення кредитного ліміту за рахунок повернення частини кредитних коштів в розмірі 1925,00 грн до 17 числа кожного місяця, починаючи серпня 2020 року та остаточним погашенням кредиту до 18 червня 2025 року.

Відповідно до п. 3.11. Договору, з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього Договору позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу в сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період.

Умови щодо визначення розміру процентів за користування кредитом передбачені у п.3.5 Договору, відповідно до змісту якого визначено, що позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (Базова процентна ставка), яка є змінюваною та розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування із застосування формули: БПС = Індекс UІRD(3m) + Маржа, де

БПС розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором;

індекс UІRD(3m) Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб;

Маржа доданок, який виражений у процентах, що становить 3,5%.

Також з пункту 3.5 Договору слідує, що на момент укладення договору розмір базової процентної ставки становить 13,38% процентів річних, який підлягає застосуванню до моменту першого перегляду (зміни) у відповідності до пп.3.5.3 цього Договору, що здійснюється банком кожного календарного кварталу, починаючи з дати укладення договору по повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. Сторони дійшли згоди, що у випадках, коли розрахований згідно наведеної в пп. 3.5.1 договору формули розмір базової процентної ставки становитиме значення, яке перевищує 30% річних, базова процентна ставки нараховуватиметься в розмірі 30% річних (максимальна процентна ставка).

Відповідно до підпунктів 3.16.1, 3.16.2, 3.16.2.1 п. 3.16 Договору визначено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно до дня повного погашення основної суми боргу за цим договором. Проценти нарахованої за користування кредитом у відповідному місяці (звітному місяці) протягом строку дії договору сплачуються з 10 по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним місяцем.

Відповідно до п. 8.6. Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

В п. 3.4 розділу 3 Кредитного договору обумовлено, що виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується: заставою рухомого майна, що належить ФОП Овчаренку Сергію Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) та порукою поручителя.

Між банком, як заставодержателем, та ФОП Овчаренко Сергієм Олександровичем, як заставодавцем, укладено договір застави обладнання № 1 від 19.06.2020 року, відповідно до умов якого заставодавець з метою належного виконання зобов`язання, що випливає з Кредитного договору Договору кредитної лінії № 961 від 19.06.2020 року, передає в заставу предмет застави, що належить йому на праві власності (п.1.1 Договору застави).

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Договору застави предметом застави за цим договором є основні засоби обладнання та устаткування, перелік, опис та адреса розташування яких наведені у Додатку №1 до договору, що є його невід`ємною частиною. Договірна вартість предмета застави 175 500,00 грн.

У розділі 1 Договору кредитної лінії № 961 від 19.06.2020 року визначено, що поручителем за цим Кредитним договором є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

19.06.2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (кредитор), з однієї сторони, ФОП Овчаренко Сергієм Олександровичем (боржник), з другої сторони, та громадянкою ОСОБА_2 (поручитель), з третьої сторони, був укладений Договір поруки № 1 від 19.06.2020 року в забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором Договором кредитної лінії № 961 від 19.06.2020 року.

Відповідно до умов п.п. 2.1., 2.2. Договору поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і поручитель, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, у разі: повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з Графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Договору поруки, обсяг зобов`язань поручителів за цим Договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителем (на умовах визначених цим договором) зобов`язання за Кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами.

Неналежне виконання ФОП Овчаренко Сергієм Олександровичем зобов`язань за Договором кредитної лінії № 961 від 19.06.2020 року та невиконання ОСОБА_2 (поручитель) зобов`язань за Договором поруки №1 від 19.06.2020 року стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Судом першої інстанції було встановлено, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми 77 000,00 грн заборгованості за кредитом та суми 11 744, 48 грн заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також судом першої інстанції було задоволено вимоги про звернення стягнення на предмет застави згідно договору застави обладнання №1 від 19.06.2020 року, укладеного між позивачем та ФОП Овчаренко С.О., в рахунок погашення заборгованості відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором, шляхом реалізації предмета застави, що належить ОСОБА_1 на праві власності, на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановлення початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.

В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не переглядається судом в апеляційному порядку.

Що стосується нарахованих до стягнення 104 46,10 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту , суми 2629,43 грн пені за несвоєчасне погашення процентів, суми 626,86 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, суми 157,79 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, суми 2067,47 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту, суми 494,20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів та суми 18692,25 грн штрафних санкцій (неустойки), колегія суддів зазначає наступне.

У зв`язку з порушенням виконання відповідачами грошових зобов`язань позивачем також заявлено до солідарного стягнення з відповідачів:

- пеню в розмірі 10446,10 грн за несвоєчасне погашення кредиту та пеню в розмірі 2629,43 грн за несвоєчасне погашення процентів, яка нарахована у розмірі, передбаченому умовами пп. 6.2.1 пункту 6.2 кредитного договору;

- суму 626,86 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та суму 157,79 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів;

- суму 2067,47 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту та суму 494,20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів.

Згідно із частиною першою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга, третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Між тим, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року на усій території України встановлено карантин.

В подальшому, постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 року № 641, від 09.12.2020 року №1236 дія карантину продовжувалась, та існувала увесь час, за який відповідачу-1 здійснено нарахування пені.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року.

Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України й триває на теперішній час.

Після запровадження воєнного стану законодавець змінив правове регулювання сфери кредитування шляхом прийняття Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 року №2120-IX. Цим Законом були внесені зміни, зокрема й до Цивільного кодексу України.

Так, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року, який набрав законної сили 17.03.2022 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного Кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту:

"У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Також Законом України від 16 червня 2020 року № 691-ІХ "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: "8. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення".

Тобто, законодавцем скасовано цивільну відповідальність (щодо сплати неустойки, штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) на період дії карантину або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину.

Матеріали справи свідчать, що пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 13 075, 53 грн та 3% річних в розмірі 784, 65 грн нараховані за період з 16.06.2022 року по 19.07.2023 року, а інфляційні втрати в розмірі 2 561, 67 грн нараховані за період з 01.06.2022 року по 31.08.2022 року, тобто під час дії карантинних обмежень, а також запроваджених обмежень військового стану.

Таким чином, судом першої інстанції було правомірно відмовлено у стягненні вказаних сум.

Посилання скаржника на те, що до ГПК не вносилось змін щодо звільнення споживача за кредитним договором від неустойки, не приймаються судом до уваги, оскільки правовідносини, які склались між сторонами у цій справі, регулюються, у тому числі і Цивільним кодексом України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що період нарахування вказаних санкцій повністю охоплюється періодом дії карантинних обмежень.

Також позивачем було заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів штрафних санкцій (ковенантів) у загальному розмірі 18692,25 грн, які складаються з:

1) суми 577,50 грн неустойки за порушення відповідачем-1 зобов`язання, встановленого п.п. 4.3.7 кредитного договору, а саме: укладення 17.03.2021 року кредитного договору з АТ "ПриватБанк" без письмового погодження банку, за що п. 6.2.4 кредитного договору передбачена відповідальність у вигляді неустойки в розмірі 0,5% від суми кредиту (115500 грн х 0,5%);

2) суми 17325,00 грн штрафу за порушення відповідачаем-1 зобов`язання, встановленого пп. 4.3.4.2 пункту 4.3.4 кредитного договору, а саме: ненадання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи за 2021 рік, 1 квартал та 1 півріччя 2022 року, за що п. 6.2.3 кредитного договору передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 5% від суми кредиту за кожен факт порушення (115500 грн х 5% х3);

3) суми 789,75 грн за порушення відповідачаем-1 зобов`язань, встановлених в п.п.3.3.4, 3.3.12, 3.3.15. Договору застави обладнання, а саме:

- не сплачено страховий платіж за період з 19.06.2022 року по 18.06.2023 року;

- не надано вільного доступу працівникам банку (заставодержателя) до предмету застави для проведення оцінки майна (узгодження вартості);

- не повідомлено заставодержателя (банк) про прийняте рішення щодо припинення шляхом ліквідації заставодавця, за що п. 7.2.1. договору застави передбачена відповідальність у вигляді неустойки в розмірі 0,15% від договірної вартості предмета застави за кожний факт неналежного виконання зобов`язань (1750,00 х 0,15% х 3).

Стосовно суми штрафу за порушення зобов`язання, встановленого пп. 4.3.7 п. 4.3 кредитного договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.3.7 п. 4.3. Кредитного договору до повного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором, позичальник зобов`язаний, зокрема, не укладати будь-які договори щодо здійснення кредитних операцій (в т.ч. кредитні договори, договори про надання гарагтій, договори авалювання векселів, договори лізінгу, тощо), не вносити в договори, укладені до підписання цього Договору, зміни щодо збільшення сум та строків повернення наданих/отриманих кредитних коштів, виконання інших грошових зобов`язань.

Як стверджує позивач, між ФОП Овчаренко С.О. та АТ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір.

Проте, позивачем суду не надано доказів в обґрунтування заявленої до стягнення суми 577,50 грн неустойки за порушення зобов`язання, встановленого пп. 4.3.7 п. 4.3 кредитного договору, а саме - не надано доказів укладення 17.03.2021 року між ФОП Овчаренко С.О. та АТ "ПриватБанк" кредитного договору, як то вказано у позові, а відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявність підстав застосування відповідальності за таке порушення позивачем не доведена.

Щодо вимог про стягнення штрафу за ненадання позичальником податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи за 2021 рік, 1 квартал та 1 півріччя 2022 року, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про їх безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 4.3.4.2 п. 4.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний подавати в строк до 28 лютого податкову декларацію для звітності за попередній рік, а строк для звітності за перший, другий, третій квартал встановлено до 25 числа місяця, що слідує за звітним кварталом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, порушення зобов`язання позичальника щодо неподання податкової декларації за 2021 рік настало (виникло) після 28 лютого 2022 року, порушення зобов`язань щодо неподання декларацій за 1 квартал та 1 півріччя 2022 року настали (виникли) після 25 квітня 2022 року та після 25 липня 2022 року відповідно. Тобто вказані порушення виникли після 24.02.2022 року.

Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до імперативних приписів п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами кредиту (позики), які нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за кредитними договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено зазначеним пунктом 18 Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року, який набрав законної сили 17.03.2022 року.

При цьому судом враховано, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 5 ЦК України, ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вимоги про солідарне стягнення, в тому числі з відповідача-2, неустойки, передбаченої за невиконання відповідачем-1 (як заставодавцем) зобов`язань за договором застави також є необґрунтованими, оскільки згідно з умовами договору поруки відповідач-2 є солідарним боржником за зобов`язаннями відповідача-1, що випливають лише з договору кредитної лінії.

Посилання скаржника на передчасність прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення у вказаній частині не приймаються судом до уваги, оскільки не містять обгрунтованих підстав та мають характер припущень.

Доводи апеляційної скарги загалом зводяться до незгоди позивача із рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині, при цьому не містять обґрунтованих аргументів із наданням відповідних доказів в підтвердження.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2023 року у справі №908/2689/23 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 08.07.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков