ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1581/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/1581/25

за позовом: Фізичної особи-підприємця Хмара Валентини Павлівни

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010"

про стягнення 2 573 804,42 грн.

за участю представників:

від позивача: Мінченко /ордер серія АІ №1874125 від 16.04.2025/

від відповідача: Коновалова Н.О. /ордер серія ВН №1538575 від 17.06.2025/

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Хмара Валентина Павлівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2010» 2 573 804,42 грн., з яких: заборгованість за договором у сумі 1 697 850,00 гривень; пеня у сумі 224 181,40 грн.; штраф у сумі 509 355,00 грн., відсотки річні у сумі 23 838,53 грн; інфляційні втрати у сумі 118 579,49 грн., а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди транспортного засобу з екіпажем №10/8/2024 від 10.08.2024 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2025 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Хмара Валентини Павлівни прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.05.2025.

12.05.2025 за вх.№14959/25 господарським судом одержано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить суд у разі прийняття рішення про обґрунтованість позовних вимог зменшити на 70% суму заявленої до стягнення позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ: з 224181,40 грн. до 67254,42 грн. та відмовити у повному обсязі в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 30 відсотків від загальної суми боргу - 509355 грн.

13.05.2025 за вх.№15141/25 господарським судом одержано відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 28.05.2025 судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою, у зв`язку із врахуванням строків підготовчого провадження, забезпечення принципу змагальності сторін, продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.06.2025.

02.06.2025 за вх.№17518/25 господарським судом одержано заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач просив суд поновити пропущений процесуальний строк для подачі заперечення на відповідь на відзив, з огляду на поважність причин його пропуску та долучити до матеріалів справи № 916/1581/25 заперечення на відповідь на відзив.

03.06.2025 за вх.№17686/25 господарським судом одержано заперечення позивача щодо поновлення строків у справі №916/1581/25.

У підготовчому засіданні 04.06.2025 судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою, керуючись засадами господарського судочинства, у зв`язку із необхідністю забезпечення змагальності сторін, задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання до суду заперечень на відповідь на відзив за вх.№17518/25 від 02.06.2025, поновлено строк та долучено останній до справи.

Також у підготовчому засіданні 04.06.2025 судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою закрито підготовче провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 02.07.2025.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 02.07.2025, за участю представників сторін, судом проголошено ступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача:

- Факт надання позивачем відповідачу послуг оренди транспортного засобу з екіпажем, на загальну суму 1 697 850,00 грн. не заперечується відповідачем, що в силу вимог, ч.1 ст. 75 ГПК України, свідчать про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у сумі 1 697 850,00 грн.

- З огляду на зміст умов п. 8.4. договору, вбачається, що неустойка за своєю правовою природою є штрафом який обраховується разово у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, чим відтворює визначення штрафу закріплене в ч.2 ст. 549 ЦК України та абз. 3, ч.2. ст. 231 ГК України. Конструктивною ознакою неустойки передбаченою п. 8.3. договору, є її нарахування за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а конструктивною ознакою неустойки передбаченою п. 8.4. договору, є її нарахування з вказівкою на подію яка має неминуче настати (порушення строків оплати більше 30 днів), отже є штрафом.

- Відповідачем не доведено наявності підстав для зменшення штрафних санкцій.

Стислий виклад позиції відповідача:

- Відповідач просить суд у разі прийняття рішення про обґрунтованість позовних вимог, зменшити на 70 % суму пені, заявленої до стягнення позивачем, із посиланням на нарахування позивачем, окрім пені, 3% річних а також інфляційних втрат, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем; скрутний майновий стан відповідача, що підтверджується поточною інформацією банку по рахунку (копія додається); наявність двох процесів щодо стягнення з ТОВ «Україна-2010» боргу в розмірі 4 384 689,37 грн. у справі №916/330/25 а також боргу в розмірі 16 225 624,69 грн. у справі № 916/1151/25; введення воєнного стану в Україні, що негативно впливає на господарську діяльність відповідача.

- Щодо стягнення пені у розмірі 30% від загальної суми боргу - 509 355,00 грн. (п. 8.4 договору) відповідач зазначаємо про необґрунтованість позовних вимог в цій частині із посиланням на те, що нормами ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

- У вчиненому сторонами правочині жодним чином не було визначено розмір та базу нарахування штрафу у розмірі 30 відсотків від загальної суми боргу, оскільки умовами Договору не передбачено відповідальності Підприємства у вигляді сплати такого штрафу у випадку порушення грошових зобов`язань.

- Як у п. 8.3 Договору, так у п. 8.4 Договору передбачена відповідальність ТОВ «Україна-2010» у вигляді сплати пені. Враховуючи відсутність у сторін Договору права змінювати порядок нарахування пені, порядок нарахування якої врегульований конкретними нормами права, відсутність у договорі умови про передбачену у п. 8.4 договору відповідальність у вигляді сплати штрафу або неустойки, а також неможливість притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі (ст. 61 Конституції України), відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ФОП Хмара В.П. до ТОВ «Україна-2010» про стягнення пені у розмірі 30 (тридцять) відсотків від загальної суми боргу - 509 355,00 грн.

- Відповідач просить суд також врахувати, що кошти які надходили на рахунок ТОВ «Україна-2010» у спірний період, були розподілені на виплату заробітної плати, єдиного соціального внеску, оплату палива, поточних платежів, закупку запчастин, зернових для посіву 2025, виплату кредитів, тощо; ТОВ «Україна-2010» відноситься до переліку підприємств критичної інфраструктури та є важливими для функціонування економіки України; відповідач не має наміру ухилятись від виконання зобов`язань на спірним договором.

Обставини справи встановлені судом.

10.08.2024 між Фізичною особою-підприємцем Хмара Валентиною Павлівною (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна-2010» (Орендар, відповідач) укладений договір оренди транспортного засобу з екіпажем №10/8/2024, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених цим договором та згідно статті 805 Цивільного Кодексу України, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування зернозбиральний комбайн/ни з жаткою/ми для збирання урожаю (далі - Техніка), а також зобов`язується забезпечити своїми силами їх управління та технічну експлуатацію під керуванням екіпажу (водія), а Орендар зобов`язується прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Відповідно до п.1.3 договору узгоджений перелік техніки (найменування, кількість, рік виробництва та ін.) вказується в Додатку № 1 до договору оренди.

Згідно з п.3.1 договору техніка з екіпажем: надається в оренду терміном до « 16» вересня 2024 року включно з моменту прийняття його за актом приймання-передачі, який підписується Сторонами та скріплюється печатками. Строк оренди може бути продовжений за згодою Сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору сторони погодили, що розмір орендної плати визначається в Акті викопаних робіт (послуг) (оренда техніки), Акт виконаних робіт (послуг) оформляється та підписується по закінченню оренди.

Згідно з п.4.4 договору орендна плата сплачується в безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця протягом 30 банківських днів з дати підписання Сторонами акту виконаних робіт (послуг) (оренда техніки).

Відповідно до п.8.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором встановленому умовами цього Договору, а також нормами чинного законодавства України.

Згідно з п.8.3 договору у випадку порушення Орендарем строків оплати оренди Орендар сплачує Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ(що діяла за період на який вона нараховується) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до п.8.4 договору у випадку порушення Орендарем строків оплати оренди більше 30 (тридцяти) днів Орендар сплачує Орендодавцеві пеню у розмірі 30 (тридцять) відсотків від загальної суми боргу.

Згідно з п.11.1 договору договір вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін т а діє до « 31»грудня 2024 року, а в частині проведення розрахунків - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії. Сторони вправі в період дії цього договору вносити в нього зміни.

У Додатку №1 до договору сторонами узгоджено:

- перелік сільськогосподарської техніки її державні та заводські номери, технічний стан та вартість на момент передачі :

1. Комбайн зернозбиральний, реєстраційний № НОМЕР_7, заводський НОМЕР_6, Марка CLAAS LEXION 600, рік випуску 2006, двигун № НОМЕР_1 196

2. Комбайн зернозбиральний, реєстраційний № НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_3 , Марка CLAAS LEXION 600 , рік випуску 2009, двигун № НОМЕР_4

- строк оренди сільськогосподарської техніки: з 10.08.2024 по 16.09.2024;

- розмір орендної плати за оренду сільськогосподарської техніки протягом строку оренди наведеного в пункті 2 даного додатку - 1 697 850,00 грн.

Також господарським судом встановлено, що 10.08.2024 на виконання умов договору сторонами складено та підписано акт прийому-передачі сільськогосподарської техніки в оренду, згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування визначену сільськогосподарську техніку.

16.09.2024 сторонами складено та підписано акт прийому-передачі сільськогосподарської техніки з оренди, згідно з яким Орендар повернув, а Орендодавець прийняв орендовану сільськогосподарську техніку.

В матеріалах справи наявне підписаний обома сторонами акт №ОУ-0000108 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким вартість робіт (послуг) за договором №10/8/24 від 10.08.2024 становить 1 697 850 грн.

У вимозі від 09.04.2025 №09-04/3/25 позивач просив відповідача погасити заборгованість по договору оренди транспортного засобу з екіпажем №10/8/2024 від 10.08.2024 року у сумі 1697850 грн. в семиденний строк.

Вказану вимогу відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Несплата відповідачем орендної плати за договором №10/8/2024 від 10.08.2024 стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В свою чергу відповідачем надано до суду:

- довідку ТОВ «Україна-2010» від 15.04.2025 №28 за підписом директора та головного бухгалтера відповідача про надходження коштів на розрахунковий рахунок відповідача у суму 53 136 776,67 грн. та їх спрямування за викладеними у довідці напрямками;

- виписки по банківському рахунку за період з 22.10.2024 по 14.04.2025, з 09.04.2025 по 14.05.2025 та з 14.04.2025 по 02.06.2025;

- позовну заяву від ТОВ «Фірма Ерідон» до Господарського суду Одеської області від 24.03.2025 за вх.№1181/25 про стягнення з відповідача 16 2258 624,69 грн.;

- відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ТОВ «Україна-2010»;

- журнал-ордер і відомість по рахункам 661, 651, 641 за період з 01.08.2024 по 30.06.2025;

- штатний розпис відповідача з 15.04.2025;

- звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2024 року;

- звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2024 році;

- довідку ТОВ «Україна-2010» від 02.03.2025 №37 за підписом директора та головного бухгалтера відповідача про наявність кредитних договорів.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір оренди транспортного засобу з екіпажем №10/8/2024 від 10.08.2024, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу в строкове платне користування сільськогосподарську техніку, а відповідач зобов`язується її прийняти та оплатити орендну плату за її використання, розмір якої визначено сторонами в акті виконаних робіт.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за користування сільськогосподарською технікою, внаслідок чого заборгованість відповідача з орендної плати за договором №10/8/24 від 10.08.2024 становить 1 697 850 грн.

При цьому, відповідач не заперечує наявності вказаної заборгованості позивачу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір 3% річних за період з 29.10.2024 по 17.04.2025 становить 23 838,53 грн., розмір інфляційних втрат за період з 29.10.2024 по 17.04.2025 становить 118 579,49 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Усні посилання представника відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 02.07.2025 на необхідність зменшення розміру нарахованих позивачем відповідачу 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд до уваги не приймає на підставі ч.4 ст. 165, ч.3 ст.167 ГПК Украйни у зв`язку із тим, що відповідні посилання (вказівки) не були наведені відповідачем у заявах по суті справи - відзиві та запереченнях.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.8.3 договору у випадку порушення Орендарем строків оплати оренди Орендар сплачує Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ(що діяла за період на який вона нараховується) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені за період з 29.10.2024 по 17.04.2025 становить 224 181,40 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу 509 355,00 грн., господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Заявляючи до стягнення з відповідача суму штрафу за невиконання грошового зобов`язання, позивач посилається на положення п.8.4 укладеного між сторонами договору.

Водночас відповідно до п.8.4 договору у випадку порушення Орендарем строків оплати оренди більше 30 (тридцяти) днів Орендар сплачує Орендодавцеві пеню у розмірі 30 (тридцять) відсотків від загальної суми боргу.

При цьому укладений між сторонами договір не містить умов щодо нарахування штрафу у разі порушення грошового зобов`язання.

В свою чергу посилання позивача на те, що п.8.4 фактично містить положення щодо нарахування штрафу (з огляду на його зміст, а саме: згідно умов п. 8.4. договору, вбачається, що неустойка за своєю правовою природою є штрафом який обраховується разово у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, чим відтворює визначення штрафу закріплене в ч.2 ст. 549 ЦК України та абз. 3, ч.2. ст. 231 ГК України. Конструктивною ознакою неустойки передбаченою п. 8.3. договору, є її нарахування за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а конструктивною ознакою неустойки передбаченою п. 8.4. договору, є її нарахування з вказівкою на подію яка має неминуче настати (порушення строків оплати більше 30 днів), отже є штрафом), господарським судом не приймаються до уваги з огляду на те, що п.8.4 містить умови саме щодо нарахування пені. Інший порядок нарахування пені, який співвідноситься з порядком нарахування штрафу сам по собі не свідчить, що п.8.4 надає позивачу право заявляти до стягнення з відповідача штраф.

Жодних доказів внесення змін до укладеного між сторонами договору щодо нарахування штрафу сторонами не внесено.

За таких обставин, враховуючи, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено нарахування штрафу, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 509 355,00 грн. слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про зменшення на 70 % суми пені, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Підлягає також врахуванню ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 22.05.2019 у справі №910/11733/18).

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86, 210 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібна за змістом правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19 тощо.

Так, господарським судом враховано, що розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 1 697 850 грн., в той час як сума нарахованої пені становить 224 181,40 грн., тобто дорівнює 13,2% від суми основної заборгованості, а отже нарахована пеня не є надмірно високою порівняно із сумою основного боргу.

Враховуючи ступінь виконання основного зобов`язання, господарський суд виходить з того, що сума основного боргу відповідачем взагалі не сплачувалася, навіть частково, ані в установлений договором строк, ані після звернення позивача з відповідною вимогою про погашення заборгованості, ані під час розгляду справи судом.

При цьому з наданих самим відповідачем документів вбачається надходження коштів на його рахунки, які спрямовувались ним на інші витрати, пріоритет яких перед наявною заборгованістю позивачу, відповідачем жодним чином не доведено суду.

Більш того, відповідач у відзиві сам заявляє про наявність спору між тими ж сторонами щодо стягнення аналогічної заборгованості за договором оренди транспортного засобу з екіпажем від 03.06.2024 №03/06/2024, укладеного з подібними до спірного договору умовами за період, який передував спірному періоду, та рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/330/25 стягнуто з ТОВ «Україна-2010» на користь ФОП Хмари М. С., зокрема суму основного боргу у розмірі 3 599 400,00 грн.

Вказане свідчить про не винятковість випадку прострочення з боку відповідача перед позивачем.

Посилання відповідача на те, що нарахування позивачем, окрім пені, 3% річних та інфляційних втрат, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем, господарський суд не приймає до уваги, оскільки загальна суму 3% річних, інфляційних втрат дорівнює 21,6% від суми основного боргу та не є надмірно великою порівняно з основним боргом.

Посилання відповідача на його скрутний майновий стан господарський суд не приймає до уваги з огляду на надані відповідачем документи.

Посилання відповідача на наявність двох процесів щодо стягнення з ТОВ «Україна-2010» боргу в розмірі 4 384 689,37 грн. у справі №916/330/25, а також боргу в розмірі 16 225 624,69 грн. у справі № 916/1151/25, господарський суд не приймає до уваги, оскільки наявність інших спорів не є виключною обставинною, яка надає господарському суду право на зменшення суми пені.

Посилання відповідача на введення воєнного стану в Україні, що негативно впливає на господарську діяльність відповідача, господарський суд також не приймає до уваги, оскільки такі обставини в рівній мірі негативно впливають як на відповідача, так і на позивача.

За таких обставин, виходячи з інтересів обох сторін, приймаючи до уваги ступень виконання відповідачем основного зобов`язань, а також виходячи з того, сума нарахованої пені не є надмірно високою порівняно із основним боргом, господарський суд не вбачає об`єктивних підстав для зменшення нарахованої позивачем пені.

З огляду на вищевикладене, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Хмара Валентини Павлівни.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Хмара Валентини Павлівни задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2010» (67801, Одеська область, Одеський р-н, смт. Овідіополь (з), вул. Колісниченка Євгена, 140, ) на користь Фізичної особи-підприємця Хмара Валентини Павлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) заборгованість за договором у розмірі 1 697 850 (один мільйон шістсот дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн., пеню у розмірі 224 181 (двісті двадцять чотири тисячі сто вісімдесят одна) грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 23 838 (двадцять три тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 53 коп., інфляційні втрати у розмірі 118 579 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 24 773 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн. 39 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 14.07.2025.

Суддя Г.Є. Смелянець