ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Справа № 910/420/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 (повне рішення складене 19.05.2025)

у справі №910/420/25 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення понесеної позивачем матеріальної шкоди у розмірі 119958,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» неналежним чином здійснювало технічну експлуатацію систем водопостачання, що призвело до прориву водогону та пошкодження належної позивачу кабельної каналізації. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати вартість відновлювальних робіт на суму 119958,58 грн, позивач звернувся з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 відкрито провадження у справі №910/420/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 за клопотанням відповідача розгляд справи №910/420/25 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 (повне рішення складене 19.05.2025) у справі №910/420/25 позов Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення процесуального права.

Доводи скаржника, в цілому, зводяться до наступного:

- суд першої інстанції не дослідив належним чином елементи складу правопорушення, зокрема протиправність дій та причинно-наслідковий зв`язок;

- позивач неналежним чином утримував мережі у відповідності до вимог КНД 45-189-2003 «Керівництво з експлуатації лінійно-кабельних споруд місцевих мереж зв`язку», на підставі п. 3 розділу ІІІ Положення про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку №342 від 06.09.2023;

- за 21 рік експлуатації мережа позивача була піддана фізичному зносу, набутому внаслідок впливу агресивних чинників навколишнього середовища, зокрема внаслідок сталого безперервного протягом експлуатації розмиву ґрунту.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу у справі №910/420/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/420/25, відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву.

До суду 09.06.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Цього ж дня позивачем подано заяву про виправлення описки у відзиві.

24.06.2025 відповідачем подано додаткові пояснення у справі, що містять заперечення на відзив позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2023 о 20:32 год. від диспетчера відділу усунення інцидентів Київської міської філії позивача надійшло оповіщення NT0051863 про пошкодження плати мультіплексору XDM-40_XDM 500_XІО 192_Х1, що проявилася у КМФ SDH LOS (втрата сигналу) між ECІ XDM-40 (місто Київ, провулок Ужгородський, будинок 7) (XDM-500) плата/порт ІСЗр1 та ECI XDM-133 (с. Конча-Заспа, 1) (XDM-500) плата/порт X1р2 ВОК: КВ1386 (1, 2) КВ1387 (1, 2).

Водночас, о 20:31 год того ж дня надійшло оповіщення NT0051864 про те, що орієнтовно постраждалими ресурсами є оптичний кабель М2б-М3 (Київ АТС-257, провулок Ужгородський, будинок 7 - Київ ВК-3-257, вулиця Набережно-Корчуватська, 92; КВ1414 8ОВ; КВ1414 АТС-257-ВКЗ), плата мультіплексору XDM-40_XDM-500_XIO_192 X1; шасі комутатору доступу (Ethernet) kv-konchazaspa1-f-rc4s1.

З метою виконання невідкладних аварійних робіт з відновлення оптичного кабелю начальником Центру транспортної мережі №1 Бурзаком О.М. спільно з начальником Лінійної дільниці транспортної мережі №126/1 Сівашенком І.І. було прийнято рішення про направлення на місце аварії працівників Лінійної дільниці транспортної мережі №126/1 Київської міської філії позивача: інженерів лінійних споруд електрозв`язку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та кабельника-спаювальника ОСОБА_5

26.12.2023 о 22:41 год. бригада на службовому транспортному засобі прибула на місце аварії за адресою: місто Київ, провулок Ужгородський, будинок 7, АТС-257, для проведення вимірів, встановлення точного місця пошкодження волоконно-оптичної мережі та його усунення. Транспортний засіб зі спеціалістами філії зупинився орієнтовно в 50-70 метрах від будинку №7 на провулку Ужгородському. При виході з автомобіля інженер лінійних споруд електрозв`язку ОСОБА_2 побачив огородження місця аварії, розлом в асфальтованому покритті автомобільної дороги, який, як стало відомо пізніше, виник у результаті прориву водогону та значного витоку води. У безпосереднє місце розлому була вставлена гілка дерева для позначення провалу. Присутні на місці аварії мешканці сусідніх будинків порекомендували не ставити транспортний засіб близько до місця аварії для попередження його провалу в підмитий ґрунт.

Після здійснення виїзду за начальником Дільниці мережі доступу №126/1 міста Київ Київської міської філії Хворостом О.О. працівниками позивача був отриманий доступ до обладнання АТС-257 для проведення відповідних вимірів.

Для чіткого встановлення місця аварії 27.12.2023 в період між 00:05 год. до 00:30 год. ОСОБА_2 були проведені виміри працездатності лінії з обладнання АТС-257. Результат вимірів підтвердив факт обриву волоконно-оптичного кабелю-8 ЛП КВ1386 на відстані 126 метрів від АТС-257, яка розташована за адресою: провулок Ужгородський, 7 у напрямку санаторію «Конча-Заспа». Крім того, Капітоновим В.В. спільно з іншими членами бригади позивача проведено обстеження ділянки 24-канальної телефонної кабельної каналізації від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-190а . Членами аварійної бригади були підняті кришки каналізаційних люків телефонних колодязів №№257-13, 257-212а, 257-213а, 257-189а та 257-190а, після чого останні встановили значне їх заповнення водою та замулення ґрунтом і піщано-щебеневою сумішшю.

Зокрема, працівниками позивача було встановлено, що від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-112a (18,5 м.) - канали частково пошкоджені та замулені на 100%; від телефонного колодязя № 257-212a до телефонного колодязя № 257-213a (31 м.) - канали замулені на 100%; телефонні колодязі №№257-213a, 257-189a та 257-190а - нижні канали замулені, колодязі затоплені та замулені піщано-щебеневою сумішшю на 50%; телефонний колодязь №257-212a замулений піщано-щебеневою сумішшю на 100%. Пошкодження кабельної каналізації та волоконно-оптичного кабелю 8ОВ типу ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0 сталися в результаті виходу з ладу водопровідної мережі Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та, як наслідок, відбувся витік води з-під землі на перехресті вулиці Красилівська, 2 та провулку Ужгородського, 3 у місті Києві.

Місце пошкодження було встановлене близько 00:40 год. на перехресті провулку Ужгородського та вулиці Красилівської між телефонними колодязями №№257-13 та №257-112а.

26.12.2023 ОСОБА_2 здійснив фотофіксацію наслідків аварії та результатів вимірів на власний телефон для обліку часу усунення аварії.

Враховуючи те, що колодязі були залиті водою, ОСОБА_3 виїхав на базу дислокації (вулиця Феодори Пушиної, 27) та доставив на місце пошкодження помпу для відкачування води. Після відкачування води до 07:00 год. ранку 27.12.2023 роботи з ремонту волоконно-кабельної лінії були завершені.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду першої інстанції копії наступних доказів:

- оповіщення про аварію від 26.12.2023;

- нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потьомкіною Т.В. та зареєстровану в реєстрі за №338 заяву свідка ОСОБА_2 , оформлену в порядку, передбаченому ст. 88 ГПК України;

- акту від 27.12.2023 розслідування причин пошкодження на лінійно-кабельних спорудах ВОЛЗ КВ1386 в напрямку АТС-257, пров. Ужгородський, 7-ВК-3, вул. Набережна-Корчуватська, 92 (санаторій «Конча-Заспа») в зоні обслуговування ЦТМ №1 ЛДТМ №126/1 м. Київ 26.12.2023;

- акту про аварію лінійних споруд кабельної лінії зв`язку від 26.12.2023 о 20.31 год.;

- схеми місця пошкодження ВОЛЗ;

- службової записки начальника цеху Бурзака О.М. №82G610/2804-KV-23 від 27.12.2023 на ім`я директора Київської міської філії позивача Іванця А.В. про оплату працівникам за роботу у надурочний час;

- фотофіксацію з місця аварії;

- посадових інструкцій працівників, залучених до ліквідації наслідків аварії;

- аварійного акту на пошкодження лінійно-кабельних споруд та кабелів зв`язку МТМ від 08.01.2024.

Позивач зазначив, що 08.01.2024 начальник Дільниці мережі доступу №326/1 м. Київ Київської міської філії товариства Хворост О.О. вручив представнику відповідача - інженеру РЕВМ-5 Управління експлуатації водопровідних мереж Департаменту експлуатації водопровідного господарства Присяжнюку Б.А. аварійний акт на пошкодження лінійно-кабельних споруд, що підтверджується підписом останнього у вказаному акті.

На запит представника позивача Мальцева С.Ю. відповідач листом №3804/7/36/02-24 від 11.09.2024 підтвердив, що 26.12.2023 в результаті виходу з ладу водопровідної мережі відповідача відбувся витік води з-під землі на розі вулиць Красилівської, 2 та провулку Ужгородського, 3 у місті Києві, який було локалізовано 28.12.2023.

За умовами ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» водопровідною мережею є система трубопроводів, відповідних споруд та устаткування для розподілу і подачі питної води споживачам.

Згідно з п. п. 3 та 4 Розділу І Інструкції обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах КДІ-204-12 Укр 213-92, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України №71 від 16.12.1992, аварією на водопровідній мережі вважається пошкодження трубопроводу, споруди чи обладнання мережі, що викликає повне або часткове (більше 30 процентів розрахункового обсягу) припинення подачі води окремим абонентам або групі абонентів. Витік з водопровідної мережі є порушення цілісності трубопроводу чи арматури, що не вимагає негайного відключення.

Як було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, наслідком прориву водогону та витоку води 26.12.2023 стало пошкодження ділянки 24-канальної телефонної кабельної каналізації електронних комунікаційних мереж, а саме: від телефонного колодязя №257-13 до телефонного колодязя №257-112a (18,5 м.) - канали частково пошкоджені та замулені на 100%; від телефонного колодязя №257-212a до телефонного колодязя №257- 213a (31 м.) - канали замулені на 100%; телефонні колодязі №№257-213a, 257-189a та 257-190а - нижні канали замулені, колодязі затоплені та замулені піщано-щебеневою сумішшю на 50%; телефонний колодязь №257/212a замулений піщано-щебеневою сумішшю на 100%.

Судом першої інстанції також встановлено, що кабельна каналізація перебуває у власності позивача та обліковується на балансі Київської міської філії позивача, про що свідчить зміст наявної в матеріалах справи копії відповідної інвентарної картки обліку основних засобів (інвентарний номер №).

Відповідно до Розділу І Положення про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку №342 від 06.09.2023, ділянкою кабельної каналізації електронних комунікаційних мереж (ККЕ) є частина ККЕ між двома або більше оглядовими пристроями, двома адресами, муфтою та адресою, двома муфтами.

Інфраструктура ККЕ - обладнання та споруди, призначені для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів електронних комунікацій, що включають трубопроводи (канали кабельної каналізації), закладні та оглядові пристрої в колодязях, кабельних шафах, шахтах, колекторах, мостах, естакадах, тунелях, будівлях, а також приміщення для введення кабелів і розміщення лінійного обладнання, що надаються або можуть надаватися володільцем ККЕ у користування замовнику на договірних умовах.

У той же час, пошкодження ККЕ - це стан ККЕ, коли має місце відхилення від нормативно-технічного стану, що створило аварію на електронній комунікаційній мережі або створює передумови для її виникнення.

Факт пошкодження ділянки ККЕ внаслідок поломки мережі водопостачання також підтверджується дефектним актом №005-1223-326ДМД01 від 28.12.2023, затвердженим начальником ЦМД №1 КМФ позивача, та наявним в матеріалах справи витягом з програмного забезпечення АСТЛО.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що кабельні колодязі та канали кабельної каналізації не могли використовуватися за призначенням з огляду на пошкодження цих каналів, замулення та затоплення кабельних колодязів. Наведені обставини обмежили доступ до каналів електронної комунікації та кабелів для їх обслуговування, перевірок та монтажу, для заміни, встановлення та обслуговування муфт, що фактично є пошкодженням кабельної каналізації.

Пунктом 2.1.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №30 від 05.07.1995 (далі - Правила), передбачено, що технічна експлуатація систем водопостачання та водовідведення повинна забезпечувати безперебійну і надійну роботу всіх споруд при високих техніко-економічних і якісних показниках з урахуванням вимог охорони водойм від забруднення стічними водами і раціонального використання водних ресурсів.

Пунктом 2.1.4 Правил визначено, що для забезпечення безперебійної і економічної роботи систем водопостачання та водовідведення необхідні: сучасне метрологічне забезпечення вимірювань витрат та кількості питної води і стічних вод, яка включає до себе відповідні засоби вимірювальної техніки (ЗВТ), так і методики виконання вимірювань (МВВ); висококваліфікований технічний персонал, який виконує вимоги посадових інструкцій, правил технічної експлуатації та охорони праці; контроль і аналіз умов роботи, що склались, в першу чергу - економічних; організація раціональних режимів експлуатації мереж і споруд, які забезпечують удосконалення та інтенсифікацію їх роботи, максимальне використання резервів, впровадження прогресивної технології на основі сучасних досягнень науки і техніки; механізація і автоматизація виробничих процесів, проведення заходів для зменшення втрат води, ресурсів і матеріалів; профілактичний огляд і планово-попереджувальний ремонт мереж і споруд, їх елементів і устаткування; постійний контроль за якістю і кількістю стічних вод, що скидають підприємства у комунальну каналізацію; постійний контроль за рибозахисними пристроями; постійний контроль за якістю і кількістю питної води, що подається у водопровідну мережу та реалізується споживачам; постійний контроль за якістю та кількістю очищених стічних вод, які скидаються у водні об`єкти; вжиття заходів щодо попередження, вчасного виявлення і ліквідації аварій; систематична реєстрація і аналіз причин порушень в роботі і аварій.

Згідно з п. 2.1.6 Правил до функцій виробника входять, зокрема, розробка заходів запобігання аваріям і браку в роботі, поліпшення техніки безпеки і охорони праці; розробка планів ремонту споруд і устаткування згідно із системою планово-попереджувального ремонту; забезпечення експлуатаційних підрозділів технічною і робочою документацією, необхідними матеріалами, запасними частинами, механізмами, спецодягом, інструментами тощо; розробка завдань на реконструкцію та розвиток споруд і комунікацій, затвердження і видача технічних завдань і технічних умов, контроль за проектуванням нових та тих, що реконструюються, споруд; зменшення витоків та втрат питної води; здійснення технічного переоснащення та заміни зношених основних фондів, підвищення надійності систем водопостачання шляхом впровадження новітніх енергозберігаючих технологій та обладнання для очистки води.

Відповідно до п. 2.1.8 Правил у разі виникнення аварій на спорудах, мережах, устаткуванні систем водопостачання та водовідведення виробник повинен негайно вжити заходів для їх швидкого виявлення, локалізації та повної ліквідації.

Пунктом 2.9 Правил унормовано, що система планово-попереджувальних ремонтів (ППР) споруд і устаткування виробника включає в себе організаційно-технічні заходи нагляду і догляду за спорудами і всіма видами ремонту, які здійснюються періодично за заздалегідь розробленим планом.

Метою ППР є попередження передчасного зносу споруд і устаткування, запобігання аварій, забезпечення безперебійної роботи споруд і устаткування при високих якісних і техніко-економічних показниках.

Огляди споруд і устаткування повинні проводитись періодично, за затвердженим керівництвом календарним планом.

На основі даних цих оглядів і профілактичного обслуговування складаються дефектні відомості, розробляється проектно-кошторисна документація і проводяться поточний і капітальний ремонти.

Поточний ремонт виконують за рахунок експлуатаційних витрат, включають до техпромфінплану виробника і здійснюють силами ремонтних підрозділів чи експлуатаційного персоналу.

Капітальний ремонт виконують силами ремонтно-будівельних організацій (підрядним способом) чи ремонтних бригад виробника (господарським способом).

Впровадження систем ППР входить до обов`язків керівника виробника.

Керівництво проведенням ППР покладається на головного інженера виробника.

Безпосередньо за проведення ППР на об`єктах виробника відповідають начальники відповідних служб і підрозділів.

На працівників, відповідальних за проведення ППР, покладається виконання таких робіт:

- розробка планів капітального ремонту і графіків оглядів поточного і капітального ремонтів;

- організація технічного інструктажу працівників, зайнятих на ремонтних роботах;

- складання заявок на матеріали, запасні частини і устаткування;

- перевірка забезпеченості робіт матеріалами, запасними частинами, механізмами, робочою силою тощо;

- складання кошторисів та іншої технічної документації;

- організація виготовлення запасних частин, деталей та конструкцій;

- контроль за раціональним використанням механізмів, матеріалів, електроенергії і палива;

- перевірка комплектності і технічного стану нового обладнання;

- проведення заходів з організації праці, техніки безпеки і охорони праці;

- ведення обліку усіх видів ремонтних робіт;

- підготовка до здачі і участь в прийманні в експлуатацію відремонтованих об`єктів.

Водночас, як стверджує позивач, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» всупереч вищенаведених приписів не дотрималося покладених на позивача обов`язків щодо належного утримання мереж і устаткування систем водопостачання та водовідведення, що призвело до прориву водогону та пошкодження належної позивачу кабельної каналізації.

Позивач також вказував на те, що водопровідні мережі відповідача знаходяться в охоронній зоні кабельних ліній електрозв`язку.

Згідно з п. 10 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, які є додатком до Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №135 від 29.01.1996, у разі аварії, коли виникає потреба у невідкладних ремонтно-відновлювальних роботах в охоронних зонах ліній електрозв`язку, дозволяється виконувати ці роботи без попереднього узгодження з оператором телекомунікацій, дотримуючись таких вимог: одночасно з виїздом робітників до місця аварії оператор телекомунікацій, підземні лінії якого суміжні з місцем аварії, сповіщається телефонограмою про необхідність прибуття його представника; на місці проведення аварійних робіт зобов`язана знаходитися відповідальна за виконання робіт особа, яка повинна проінструктувати робітників згідно з пунктом 7 цих Умов; до прибуття на місце проведення аварійних робіт представника оператора телекомунікацій земляні роботи повинні виконуватися вручну згідно з пунктом 14 цих Умов. У разі виявлення кабелю електрозв`язку необхідно забезпечити його захист від можливих пошкоджень; представник оператора телекомунікацій, який прибув до місця аварії, зобов`язаний показати місцезнаходження підземних кабелів і споруд кабельної лінії, визначити заходи для їх збереження і бути присутнім до закінчення аварійних робіт.

Проте, при проведенні аварійних робіт з усунення витоку води з пошкодженого водогону позивач не повідомлявся, заходів для збереження кабельної каналізації позивача від можливих пошкоджень відповідачем проведено не було.

В подальшому, з метою усунення пошкодження та відновлення кабельної каналізації позивач звернувся з відповідним замовленням №13929 від 15.01.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кластер Україна» в межах укладеного між ними договору №82G700/23/ЛКС/АВР/01 від 09.02.2023. Актом приймання-передачі №112439 від 01.03.2024 підрядник передав позивачу результати виконаних робіт, загальна вартість яких склала 119985,58 грн та була оплачена позивачем згідно з платіжною інструкцією №1254 від 03.04.2024 на підставі рахунку №18225 від 05.03.2024.

Листом №80С310/СЦ/ВИХ/371 від 04.10.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою (досудовим попередженням), у якій просив впродовж 7 календарних днів перерахувати позивачу суму спричинених останньому збитків у розмірі 119985,58 грн.

Однак, листом №4388/12/36/02-24 від 15.10.2024 відповідач вказав на відсутність підстав для задоволення вимоги з огляду на відсутність документів на підтвердження виконання гідроізоляційних робіт станом на 26.12.2023, тоді як такі роботи згідно з долученим позивачем актом були здійснені вже після виявлення пошкодження кабельної каналізації. Відповідач також вказав про ненадання документів на підтвердження того, що саме вихід з ладу водопровідної мережі зумовив завдання позивачеві збитків, а не інші причини, такі як вологість землі, опади, сніготанення, відсутність належного контролю за фізичним зносом кабельної каналізації, в результаті яких волога та ґрунт потрапляли до кабельної каналізації.

Вказані обставини у їх сукупності слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, в обґрунтування якого останній зазначив, що з вини відповідача позивачу було завдано шкоди, яка полягає в оплаті вартості робіт з відновлення кабельної мережі на суму 119985,58 грн, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав на недоведеність позивачем протиправності дій (бездіяльності) та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданими збитками. Ключові аргументи відповідача полягали в наступному:

- сам по собі факт виникнення аварії не залежить від волі відповідача, а зумовлений випадком, тобто обставиною, яку неможливо передбачити. При цьому, позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме дії відповідача в частині експлуатації та усунення пошкоджень на водопровідній мережі є неправомірними та такими, що призвели до завдання позивачу збитків. Крім того, позивач не надав доказів того, що саме вихід з ладу водопровідної мережі є причиною завдання збитків, а не інші обставини, такі як вологість землі, опади та сніготанення чи відсутність належного контролю за фізичним зносом кабельної каналізації, що і стало причиною для потрапляння ґрунтових вод до кабельної каналізації та телефонних колодязів;

- розмив ґрунту відбувається постійно під впливом природних явищ, що свідчить про безпідставність тверджень позивача про те, що саме аварія на водопроводі стала причиною вимивання піщаної подушки. Викладене спростовує твердження позивача в тій частині, що кількість опадів не могла вплинути на руйнування (фізичний знос) кабельної каналізації. Разом з тим, за умов належної експлуатації кабельної каналізації з боку позивача з дотриманням мінімально визначених технічних вимог до азбестоцементних труб, їх пошкодження та відповідно залиття було б технічно неможливим;

- єдиним належним документом на підтвердження факту порушення правил охорони ліній електрозв`язку є наявність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Однак, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження притягнення відповідача чи його уповноваженого представника до відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж;

- наданий позивачем на підтвердження завданих збитків акт приймання-передачі №112439 від 01.03.2024, складений на підставі договору №82G700/23/ЛКС/АВР/01 від 09.02.2023, не є належним доказом визначення розміру збитків, оскільки такий акт був підписаний в односторонньому порядку лише представниками товариств, які є власниками або користувачами пошкоджених телефонної каналізації та магістральних оптоволоконних кабелів, та не містить відомостей про залучення до участі у його складанні представників відповідача чи будь-яких інших сторонніх позивачу органів чи установ;

- позивач за відсутності на те правових підстав включив до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 метрів, у той час як такий значний об`єм вказаних робіт жодним чином не може бути прямо чи опосередковано пов`язаним з аварійно-відновлювальними роботами, що виконувалися відповідачем на розі вулиці Красилівської, 2 та провулку Ужгородського, 3. Відтак, позивач має намір за рахунок відповідача здійснити роботи з реконструкції кабельної каналізації, вартість якої включена до встановлених для позивача тарифів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції відхилив наведені заперечення відповідача та виснував, що неправомірна бездіяльність Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», яка полягала у неналежній технічній експлуатації систем водопостачання, призвела до прориву водогону та значного витоку води, який спричинив пошкодження належної позивачу кабельної каналізації та обрив волоконно-оптичного кабелю, внаслідок чого позивач поніс матеріальні витрати в обсязі вартості відновлювальних робіт на суму 119958,58 грн. Зазначене в сукупності з несплатою відповідачем в добровільному порядку визначеної позивачем у встановленому законом порядку суми збитків становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із завданою шкодою. Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками місцевого господарського суду у їх сукупності та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Приписами ст. 225 ГК України унормовано, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) шкоди;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди, є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи, настання шкоди, причинний зв`язок між поведінкою та шкодою, вина особи. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №902/320/17 та 16.04.2020 у справі № 904/5489/18.

Враховуючи визначені процесуальним законодавством принципи змагальності і диспозитивності судочинства можна зробити висновок, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.10.2019 у справі №554/1583/16-ц.

Наявність всіх зазначених вище умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Так, посилання відповідача на те, що причиною залиття колодязів та замулення їх піщано-щебеневою сумішшю в обсязі до 50% та 100% від об`єму колодязів та кабель-каналів є саме ґрунтові води, не підтверджені жодними доказами. При цьому, судом враховано твердження позивача про те, що верховодка як результат опадів та сніготанення є безнапірними водами, у той час як характер пошкоджень спірної кабельної каналізації такий, що міг бути спричинений лише значним направленим витоком води, який властивий руху її під тиском.

Зі змісту наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі фотофіксації місця аварії, вбачається, що вказане місце знаходиться у межах населеного пункту на вулицях, на яких укладено асфальтобетоне покриття, плитка та наявні системи водовідведення. Затоплення або повінь як стихійні лиха у цей період у місті Києві зафіксовані не були, що є загальновідомою інформацією, яка не підлягає доведенню. Значний витік води сприяв вимиванню ґрунту і під асфальтобетонним покриттям автомобільної дороги, що призвело до його розлому та просідання, що підтверджується, зокрема, нотаріально засвідченою заявою свідка ОСОБА_2 , оформленою в порядку, передбаченому ст. 88 ГПК України.

Відтак, вимивання піщаної подушки під азбестоцементними трубопроводами призвело до їх просідання та, відповідно, роз`єднання, а під впливом маси ґрунту над трубами та кабелів - їх пошкодження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на запит представника позивача від 18.10.2024 про надання гідрометеорологічної інформації про добову кількість опадів, висоту снігового покриву та місячну норму опадів по місту Києву у період з 17 по 27 грудня 2023 року Українським гідрометеорологічним центром надано відповідь №99003-3571/99 від 23.10.2024, відповідно до якої кількість опадів 26.12.2023 в цілому по місту Києву становила 2 мм за добу, висота снігового покриву - відсутня.

Наведені обставини свідчать, зокрема, про відсутність паводку або тривалого грозового періоду до моменту прориву водогону 26.12.2023 та настання аварії, що, у свою чергу, підтверджує фактичну неможливість спричинення значних руйнувань кабельної каналізації позивача (з огляду на характер пошкоджень) та її залиття і замулення у вказаному вище обсязі за наведених відповідачем у відзиві обставин.

З огляду на викладене, судом першої інстанції також вірно встановлено, що глибина прокладання азбестоцементних трубопроводів відповідно до таблиці 6.4 та п. 6.6.8 Інструкції з проектування лінійно-кабельних споруд зв`язку, затвердженої наказом Міністерства зв`язку СРСР №647 від 14.12.1987 (чинної на час введення кабельної каналізації в експлуатацію), під автомобільною дорогою становить від 1,4 до 2 метрів.

Щодо тверджень відповідача про недотримання позивачем ВБН В.2.2-45-1-2004 «Проектування телекомунікацій. Лінійно-кабельні споруди» та ГБН В.2.2-2:2015 «Лінійно-кабельні споруди телекомунікацій. Проектування», то кабельна каналізація вводилась в експлуатацію у 2002 році, тобто до моменту затвердження означених будівельних норм.

Щодо посилань відповідача на безпідставне включення позивачем до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 метрів, суд першої інстанції встановив, що згідно пояснень позивача, підтверджених доказами, після відновлення пошкоджених каналів на існуючій ділянці ККЕ, без перерви зв`язків (не перерізаючи кабелі) підрядником було відновлено канали (розрізано труби і одягнуто їх на кабелі, а потім їх з`єднано, зафіксовано і герметизовано в місцях з`єднання). Отже, відомості акта приймання-передачі виконаних робіт №112439 від 01.03.2024 стосуються не гідроізоляції, а відображають виконання робіт з герметизації стиків азбестоцементних труб кабель-каналів. Роботи виконувалися підрядником відповідно до дефектного акту №005-1223-326ДМД01 від 28.12.2023, підписаного складом спеціалістів позивача, які обстежували пошкоджену кабельну каналізацію. Рахунок підрядника №18225 від 05.03.2024 про оплату вартості виконаних робіт з відновлення ККЕ містить посилання на зазначений дефектний акт.

Відповідно до дефектного акту на ділянці від телефонного колодязя №257-13 до телефонного колодязя №257-212а загальною довжиною 18,5 м. було пошкоджено та замулено 24-канальну кабельну каналізацію. Додатком №2 до інвентарної картки, копія якої наявна у матеріалах справи, підтверджено, що кабельна каналізація на даній ділянці є 24-канальною. Договором підряду №82G700/23/ЛКС/АВР01 від 09.02.2023 встановлено, що вартість робіт визначається у додатку №1 до договору підряду (п. 6.2 договору), тоді як форма замовлення закріплена у додатку №2 до даного правочину.

У підписаному представниками позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кластер Україна» замовленні наявне посилання на позицію 2.4 прайс-листа (який є додатком №1 до договору підряду), що містить ціну відновлення каналу за одиницю виміру - погонний метр у розмірі 102,19 грн без ПДВ.

У матеріалах справи також наявний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Кластер Україна» №1-2773 від 03.02.2025, в якому підрядник додатково роз`яснив, що на зазначеній ділянці від телефонного колодязя №257-13 до телефонного колодязя №257-212а ним було замінено 24 канали довжиною по 15 м. кожний з азбестоцементних труб (15 метрів х 24 канали = 360 метрів).

Отже, вартість відновлення належного позивачу майна становить 360 х 102,19 = 36788,40 грн без ПДВ (як про це й зазначено в замовленні №13929 та акті приймання-передачі №112439 від 01.03.2024).

Вказані обставини свідчать про належне обчислення позивачем розміру завданих останньому збитків та необґрунтованість посилання відповідача на безпідставне включення позивачем до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 м.

Інших обґрунтованих заперечень щодо наданого розрахунку заявлених до стягнення збитків відповідачем не надано.

Водночас, нормативними законодавчими приписами не передбачено обов`язкової необхідності залучення представників відповідача до приймання виконаних робіт за договором підряду, укладеним між замовником (позивач) та підрядником (Товариство з обмеженою відповідальністю «Кластер Україна»).

Посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження притягнення відповідача чи його уповноваженого представника до адміністративної відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж не спростовують обґрунтованості вимог позивача та не свідчать про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків за судовим рішенням, ухваленим у порядку господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, неправомірна бездіяльність відповідача, що полягала у неналежній технічній експлуатації систем водопостачання, призвела до прориву водогону та значного витоку води, який спричинив пошкодження належної позивачу кабельної каналізації та обрив волоконно-оптичного кабелю, внаслідок чого позивач поніс матеріальні витрати в обсязі вартості відновлювальних робіт на суму 119958,58 грн, що в сукупності з несплатою в добровільному порядку визначеної позивачем у встановленому законом порядку суми збитків, становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із завданою шкодою у розмірі 119958,58 грн.

Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Як наслідок, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 119958,58 грн є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах закону і поданих доказах.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином елементи складу правопорушення, зокрема протиправність дій та причинно-наслідковий зв`язок.

Водночас, судом першої інстанції всебічно та об`єктивно проаналізовано надані сторонами докази, зокрема документально підтверджений факт аварії водопровідної мережі, лист Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», яким сам відповідач визнав факт прориву своєї водомережі, акти обстеження пошкодженої ККЕ, заяви свідків, фотофіксацію та аварійні акти.

Таким чином, наявність усіх елементів складу делікту (шкода, протиправна бездіяльність, причинно-наслідковий зв`язок, вина) підтверджена належними доказами.

Також відповідач посилається на неналежне утримання позивачем мережі у відповідності до вимог КНД 45-189-2003 «Керівництво з експлуатації лінійно-кабельних споруд місцевих мереж зв`язку», на підставі п. 3 розділу ІІІ Положення про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку №342 від 06.09.2023.

Проте, відповідач не надав суду першої інстанції доказів порушення позивачем вказаних нормативних актів, не зазначив, які саме приписи цих нормативних документів було порушено.

Окрім цього відповідач вказує на те, що за 21 рік мережа позивача була піддана фізичному зносу, набутому внаслідок впливу агресивних чинників навколишнього середовища, зокрема внаслідок сталого безперервного протягом його експлуатації розмиву ґрунту.

Однак, скаржник не зазначав, яким нормативним актом встановлено кінцевий термін експлуатації азбестоцементних труб. Доказів сталого безперервного протягом терміну експлуатації мережі розмиву ґрунту в результаті збільшення рівня ґрунтових вод та підтоплення каналізації позивача протягом всього періоду експлуатації відповідач не надав. Такі, аргументи відповідача є лише припущеннями, які не можуть розглядатися судом як обґрунтовані та доведені.

В свою чергу, позивач надав суду гідрометеорологічну інформацію Українського гідрометеорологічного центру про добову кількість опадів, висоту снігового покриву та місячну норму опадів по місту Києву у період з 17 по 27 грудня 2023 року, за змістом якої кількість опадів 26.12.2023 в цілому по місту Києву становила 2 мм за добу, висота снігового покриву - відсутня. Наведені обставини свідчать, зокрема, про відсутність паводку або тривалого грозового періоду. Зі змісту наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі фотофіксації місця аварії, вбачається, що означене місце знаходиться у межах населеного пункту на вулицях, на яких укладено асфальтобетоне покриття, плитка та наявні системи водовідведення. Затоплення або повінь як стихійні лиха у цей період у місті Києві зафіксовані не були, що є загальновідомою інформацією, яка не підлягає доведенню.

Як наслідок, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду про задоволення позову.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 у справі №910/420/25 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 у справі №910/420/25 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко