ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1223/24

За заявою: ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від заявника: Гербеда К.О. (в залі суду).

29.11.2024 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ (систему "Електронний суд"), від ОСОБА_1 надійшла заява від 29.11.2024 про неплатоспроможність, з додатками. До заяви додано заяву ОСОБА_1 від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі, введення процедури реструктуризації та призначення керуючого реструктуризацією боргів.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі, введення процедури реструктуризації та призначення керуючого реструктуризацією боргів; прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександірни (вх. №01-20/293/24 від 29.11.2024).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.05.2025 відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі, введення процедури реструктуризації та призначення керуючого реструктуризацією боргів; відкладено розгляд заяви арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександірни (вх. №01-20/293/24 від 29.11.2024); призначено наступне підготовче засідання суду на 08.07.2025; постановлено ОСОБА_1 , до дати судового засідання, надати суду копію запиту про надання інформації, що був направлений до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімоколект", підтвердження його направлення на адресу кредитора, а також, у разі наявності, надати суду відповідь на вказаний запит.

07.07.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", від заявника надійшло клопотання від 07.07.2025, з додатками.

В засіданні суду 08.07.2025 розглядалась заява ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Представник заявника в засіданні суду 08.07.2025 заяву підтримав.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши пояснення учасників, господарський суд встановив наступне.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу про банкрутство, справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу про банкрутство, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу про банкрутство передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу про банкрутство.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу про банкрутство, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу про банкрутство дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу про банкрутство, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Житомирської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Щодо наявності підстави для відкриття провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Згідно з наданими даними боржником інформації - є заборгованість перед 5 фінансовими установами, а саме:

АТ "ІДЕЯ БАНК

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"

АТ "ПУМБ"

АТ "СЕНС БАНК"

АТ "ОЩАДБАНК".

На загальну суму - 739 730,67 грн.

Суд зазначає про те, що в якості доказів заявником надано витяг з УБКІ станом на 27.10.2024 (заяву подано 29.11.2025) та роздруківку кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання (станом на 19.02.2025).

Інформація, яка розміщена на вебсайті є електронним доказом, а роздруківка такої інформації паперовою копією електронного доказу.

За загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Судом встановлено, що роздруківка кредитної історії, яка надана боржником в підтвердження наявності зобов`язань (станом на 19.02.2025), не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань.

Заявник зазначає про те, що боржником, не надано належних доказів в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату.

Однак, вказує, що проводилась досудова робота в частині складання запитів до кредиторів (додається), з вимогою про надання інформації про стан справ по кредитам і позикам, відповіді, що надійшли додано.

В додатку до заяви, КСК - конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, є вказання саме, тих вимог, що відомі боржнику, а також щодо кожного кредитора - його найменування, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, вказано все що я маю на руках, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості), для уточнення всіх складових боргу - було й надіслано запити.

На виконання вимог ухвали суду боржник зазначає про те, що 29.05.2025 року було направлено запит на отримання інформації до ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог».

05.06.2025 року ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» надало відповідь на запит (відповідь надано). Відповідно до відповіді ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» рекомендує звернутись до АТ «ОЩАДБАНК» із відповідним запитом.

Таким чином, 05.06.2025 року заявник звернулась із запитом до АТ «ОЩАДБАНК». Однак, станом на 07.07.2025 року жодної відповіді від АТ «ОЩАДБАНК» отримано не було.

Заявник зазначає, що в матеріалах справи наявне повідомлення від ТОВ «Прімоколект.Центр грошових вимог» про порушення терміну зобов`язання, в якому було зазначено: «Нагадуємо, що гр. ОСОБА_3 та АТ «ОЩАДБАНК» 04.10.2018 уклали кредитний договір №5435192. Заборгованість, що виникла внаслідок порушення графіку оплат, який визначений у Договорі, неоплачена. ТОВ «Прімоколект.Центр грошових вимог» повідомляє, що станом на 01.08.2024 заборгованість за Договором №5435192 складає 5 438,90 грн.

Судом встановлено, що з даної відповіді вбачається наявність договірних відносин та загальний розмір кредитних зобов`язань заявника.

Доказів припинення погашення заявником кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців по даному кредитному зобов`язанню суду не надано.

Відсутність належних доказів унеможливлює встановлення судом факту припинення погашення заявником кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців перед ТОВ «Прімоколект.Центр грошових вимог».

Суд зазначає, що для застосування п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, як підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язковою умовою є доведення наявності припинення погашення за кожним з кредитних та інших зобов`язань.

Відсутність доказів припинення погашення у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців хоча б за одним з кредитних та інших зобов`язанням боржника, унеможливлює застосування до такого боржника п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів для підтвердження наявності підстав застосування до заявника п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо наявності підстави для відкриття у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Суд зазначає про те, що згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу про банкрутство, загроза неплатоспроможності - фінансово-господарський стан боржника, що характеризується наявністю обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями.

Для встановлення підстави для відкриття справи (п.4) дослідженню підлягають конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника (змінили або змінять його матеріальний стан), та як наслідок, протягом наступних 12 місяців (тобто у майбутньому) ускладнять або унеможливлять виконання ним грошових зобов`язань у відповідний строк.

Заявник зазначає, що її кредитна історія розпочалась з важкої життєвої ситуації, коли вона розлучалась з чоловіком. Він забрав у неї весь бізнес, який вона самостійно відкривала у період проживання в шлюбі з ним. Так як приміщення, в яких вона відкривала магазини були у власності колишньої свекрухи, вона без її відома змінила замки і вона залишилась без грошей, без бізнесу і без всього, що вкладала в бізнес, з малою дитиною, в якої підозра на аутизм. Дитина потребувала реабілітації та потребувала спеціалістів і вона розуміла, що їй потрібна робота, так як це була літня пора і в садочку в смт. Лугини канікули 2 місяці, на роботу йти не могла, тому брала кредити для відкриття нових магазинів. Більшу частину коштів вклала в магазин, який у неї забрали колишні чоловік та його мати. Залишились борги по магазинам перед постачальниками, кредит, який їй потрібно було віддавати, тому їй потрібно було швидко відновлювати бізнес, щоб розрахуватися з боргами. Спочатку бізнес розвивався. Розраховувалась з боргами. Успішно вносила щомісячні платежі, брала кредити ще в декількох банках, аби збільшити обсяг товару і відповідно прибуток, але кредит в банку непомітно почав затягувати її в боргову яму, адже вона вносила щомісячний платіж, а кошти всі списувались на відсотки і тіло кредиту залишалось на місці. Ближче до кінця року її дохід почав знижуватись, були великі платежі по кредитам і мало коштів залишалось на прожиття, але вона сплачувала всі платежі щомісячні за кредитами, з початку 2024 року, її бізнес перестав приносити дохід, у зв`язку з загостреною ситуацією на кордоні з Білорусією люди виїжджали, а військові, які постійно знаходились біля магазину повністю виїхали, магазин майже перестав приносити дохід, вона позичала в знайомих, продавала з іншого магазину, який також не приносив дохід. Пробувала домовитись з банками, банк запропонував реструктуризацію, в усній формі говорили про лояльні умови, а коли вже оформлювала реструктуризацію видали весь кредит заново і ще й з умовами, що спочатку має сплачувати відсотки, тобто тіло знову не буде зменшуватись. Продавала товари щоб сплатити кредити, але цих коштів було недостатньо. В червні 2024 року зрозуміла, що не зможе самостійно вибратись з цієї заборгованості, не мала можливості сплачувати за кредитами, коштів, які заробляла навіть не вистачало на прожиття. Вказує, що має маленький продуктовий магазин і це її єдиний дохід. Зазначає, що надалі буде в декреті і розуміє, що не матиме можливості сплачувати кредити в повному обсязі. У поліцію були звернення в червні 2023 року щодо дій колишнього чоловіка та свекрухи, зараз готується позов до суду.

Крім того, згідно клопотання від 01.04.2025, заявником пояснено наступне.

Стосовно підстав відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначає, що звернулась до Господарського суду Житомирської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність 28.11.2024 року. 06.11.2024 року було останнє ультразвукове обстеження перед зверненням із заявою про відкриття провадження до суду (надаю протокол ультразвукового обстеження від 06.11.2024). В заяві про відкриття провадження зазначила про існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), а саме: погіршення її стану здоров`я та працездатності у зв`язку із вагітністю (листок про непрацездатність додається). У зв`язку із чим вона несе додаткові витрати на лікування та обстеження. Зазначає суду про наявність у неї виконавчого провадження, а саме: виконавче провадження №77507242 (надано скріншот з Автоматизованої системи виконавчих проваджень), ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2024 року по справі №281/592/23. Надала суду ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 13.03.2025 року по справі №461/1926/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Гук Марти Ігорівни до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

Стосовно коштів, зазначених в деклараціях про доходи та банківських рахунках, заявник зазначає про наступне:

Декларація за 2022 рік:

140 391 грн. - оборотні кошти з ФОП за рік, з яких націнка 30%, з інших 30% віднімається з/п працівникам(12000), оплата за електроенергію (8000-10000 грн.), оренда приміщення (4000 грн) і залишається чистий прибуток.

Декларація за 2023 рік:

2785000 грн. - оборотні кошти з ФОП за рік, тобто оборот щомісяця 232 083 з яких націнка 30%, ще з інших 30% віднімається з/п працівникам(12000), оплата за електроенергію (8000-10000), оренда приміщення (4000 грн) і залишається чистий прибуток.

Декларація за 2024 рік:

40300 грн. - ОСОБА_5 віддав заборгованість по аліментам майже за рік.

62 849.43 грн. - аліменти разом з боргом який віддав ОСОБА_5

122994 грн. - оборотні кошти за пів року, з яких націнка 30%, з інших 30% віднімається з/п працівникам(8000 грн.), оплата за електроенергію (4000 грн.), податок (ЄСВ та єдиний податок) і залишається чистий прибуток.

75000 з/п за 10 місяців на посаді - офісний службовець з 27.11.2023 року в ТОВ Мережа електронних послуг.

Стосовно банківської виписки від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» по рахунку НОМЕР_1 за період з 01.08.2024 по 30.10.2024 зазначає, що загальний оборот в розмірі 264 659,97 грн. це оборот за три місяці, тобто оборот в місяць 88189 з яких націнка магазину 25%, з цих 25% вираховується податок ФОП (ЄСВ та єдиний податок), оплата за електроенергію 5000, оренда магазину 5000 і зарплата працівнику 8000 і залишається чистий прибуток.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 (попереднє прізвище - ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб т.1 а.с.86) не працевлаштована (т.1 а.с. 89).

Згідно відомостей Пенсійного фонду України сума фактичного заробітку заявника складає (т. 1 а.с. 68), зокрема за:

- 2021 рік - 72 500,00грн.

- 2022 рік - 78 600,00грн.;

- 2023 рік - 10 512,90грн.;

- 1 півріччя 2024 року - 39 800,00грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 24.10.2024 (т.12 а.с.73), заявнику виплачено:

- 2021 рік - 11 475,04грн.;

- 2022 рік - 156 768,12грн.;

- 2023 рік - 217 195,19грн.;

- 1 півріччя 2024 року - 171 103,00грн.

Крім того, відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, дохід заявника складає:

- 2022 рік - 622 168,00грн.;

- 2023 рік - 2 785 000,00грн.;

- 1 півріччя 2024 року - 75 000грн.

Отже, ОСОБА_1 отримувала дохід протягом зазначених років.

Доказів спрямування коштів матеріали справи не містять.

Надані суду виписки з історії розвитку дитини та посилання на незадовільний стан здоров`я, не є тими доказами та обставинами, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати заявником свої грошові зобов`язання, враховуючи те, що вона отримує доходи.

Також, не є ознакою загрози неплатоспроможності така обставина як вагітність. Вагітність - це природній фізіологічний процес, а не хвороба. Хоча вагітність і супроводжується певними фізіологічними змінами в організмі жінки, вона не є патологічним станом.

Боржником не надано доказів на підтвердження, що саме вона не може здійснювати погашення заборгованості.

Доказів щодо проведення заявником дій щодо пошуку шляхів для погашення заборгованості (пошук більш оплачуваної роботи, тощо) суду не надано.

Доказів, щодо наявності нових обставин (ознак неплатоспроможності) суду не надано.

Отже, належних доказів, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями суду не надано.

Суд зазначає про те, що посилання боржника на обставини, зазначені у заяві, не є тими обставинами, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати заявником свої грошові зобов`язання.

Викладені вище обставини не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, враховуючи те, що заявником здійснювались інші платежі.

Зазначені заявником обґрунтування наявності ознак неплатоспроможності для відкриття провадження у справі про не платоспроможність не знайшло свого документального підтвердження та не доведено належними доказами.

Передбачена чинним Кодексом України з процедур банкрутства процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність ознак неплатоспроможності та відповідно підстав для відкриття провадження у справі за п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Також суд зазначає про те, що звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно п.1 ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язок повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву ОСОБА_1 від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі, введення процедури реструктуризації та призначення керуючого реструктуризацією боргів та заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександірни (вх. №01-20/293/24 від 29.11.2024).

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Заяву ОСОБА_1 від 28.11.2024 про відкриття провадження у справі, введення процедури реструктуризації та призначення керуючого реструктуризацією боргів залишити без розгляду.

3. Заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександірни (вх. №01-20/293/24 від 29.11.2024) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 09.07.2025.

Суддя Гнисюк С.Д.