РІШЕННЯ

м. Київ

01.07.2025Справа № 910/5603/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Лобок К.К., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №910/5603/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Лоджистік Україна» про стягнення грошових коштів, за участю представника позивача Оприсняк Б.Р.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач вказує що відповідач не здійснив повного розрахунку за договором суборенди, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 22.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія», як суборендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПроЛоджистік Україна», як суборендарем, було укладено договір суборенди № 22-03С (далі договір) за умовами якого суборендодавець передає, а суборендар приймає в тимчасове платне користування (суборенду) залізничні вагони-цистерни моделей 15-1443, 15- 1443-06 (далі рухомий склад) в кількості 50 одиниць, для здійснення перевезень вантажів відповідно до цільового призначення рухомого складу (пункт 1.1. договору).

2.2. Модель, реєстраційні номери, дата наступного планового ремонту одиниць РС і їх кількість визначаються в актах прийому-передачі до цього договору, підписаними сторонами при передачі вагонів та є невід`ємними частинами цього договору (пункт 1.2. договору).

2.3. Відповідно до п. 4.1. договору суборендна плата за користування одиницею рухомого складу в добу становить 1 200,00 грн, в т.ч. ПДВ.

2.4. В подальшому розмір суборендної плати переглядався сторонами, шляхом укладення відповідних додаткових угод до договору. Суборендна плата в розмірі, встановленому в пункті 4.1 договору, сплачується банківським переказом на поточний рахунок суборендодавця, зазначений у розділі 16 договору, в національній валюті України гривні, у наступному порядку: за перший місяць суборенди не пізніше 5 банківських днів з дати підписання договору на підставі висланого суборендодавцем рахунку на адресу суборендаря, виходячи з кількості переданих в суборенду вагонів на дату оформлення рахунка; за кожен наступний поточний місяць суборенди не пізніше 5 календарного дня кожного поточного місяця, виходячи з кількості переданого в суборенду РС на дату оформлення рахунку (пункт 4.2. договору).

2.5. Сторони щомісячно складають та підписують акт наданих послуг. Суборендодавець щомісячно складає та направляє суборендарю акт надання послуг не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним орендного користування. Суборендар повинен протягом 3 робочих днів з моменту отримання оригіналу акту наданих послуг підписати останній або мотивувати відмову від підписання. В іншому випадку акт наданих послуг вважається погодженим та підписаним суборендарем (пункт 4.3. договору).

2.6. Суборендна плата нараховується з дати підписання сторонами акту прийом передачі рухомого складу в суборендне користування (дата прибуття рухомого складу на станцію передачі в суборендне користування) і до дати підписання сторонами акту прийому-передачі рухомого складу з суборендного користування (дата прибуття рухомого складу на станцію повернення з суборендного користування, визначену суборендодавцем). Дата підписання актів повинна відповідати даті прибуття рухомого складу на станцію передачі /повернення рухомого складу в/з суборендного користування відповідно. Після прибуття рухомого складу на станцію навантаження суборендаря, суборендар зобов`язаний протягом 5 календарних днів надати суборендареві копії залізничних накладних, що підтверджують прибуття рухомого складу (пункт 4.6. договору).

2.7. На підставі актів прийому-передачі позивач передав, а відповідач прийняв в суборендне користування наступні вагони: 8 вагонів за актом № 1 від 03.04.2023; 8 вагонів за актом № 2 від 07.04.2023; 4 вагона за актом № 3 від 16.04.2023; 1 вагон за актом № 4 від 21.04.2023; 1 вагон за актом № 7 від 11.02.2024; 1 вагон за актом № 9 від 25.02.2024; 1 вагон за актом № 10 від 04.03.2024; 2 вагона за актом № 11 від 07.03.2024; 1 вагон за актом № 12 від 28.03.2024; 1 вагон за актом № 12-1 від 30.03.2024; 1 вагон за актом № 13 від 02.04.2024; 1 вагон за актом № 14 від 25.04.2024; 1 вагон за актом № 16 від 07.08.2024; 1 вагон за актом № 17 від 16.08.2024; 2 вагона за актом № 21 від 04.11.2024; 13 вагонів за актом № 22 від 07.11.2024; 1 вагон за актом № 23 від 09.11.2024. Всього 48 вагонів.

2.8. На підставі актів прийому-передачі відповідач повернув, а позивач прийняв з суборендного користування наступні вагони: 1 вагон за актом № 5 від 22.01.2023; 4 вагона за актом № 6 від 30.01.2023; 5 вагонів за актом № 8 від 25.02.2024; 1 вагон за актом № 15 від 31.05.2024; 1 вагон за актом № 18 від 21.08.2024; 1 вагон за актом № 19 від 02.10.2024; 1 вагон за актом № 20 від 31.10.2024; 3 вагона за актом № 24 від 09.11.2024; 3 вагона за актом № 25 від 11.11.2024; 5 вагонів за актом № 26 від 12.11.2024; 1 вагон за актом № 27 від 15.11.2024; 2 вагона за актом № 28 від 30.11.2024; 6 вагонів за актом № 29 від 07.01.2025; 1 вагон за актом № 30 від 11.01.2025; 2 вагона за актом № 31 від 12.01.2025; 3 вагона за актом № 32 від 13.01.2025; 2 вагона за актом № 33 від 18.01.2025; 1 вагон за актом № 34 від 29.01.2025; 5 вагонів за актом № 35 від 12.02.2025. Всього повернуто 48 вагонів.

2.9. На виконання умов договору сторонами оформлено та підписано без зауважень акти наданих послуг на загальну суму 16 138 583,77 грн, а саме: № 216 від 30.04.2023, № 246 від 31.05.2023, № 304 від 30.06.2023, № 345 від 31.07.2023, № 378 від 31.08.2023, № 431 від 30.09.2023, № 495 від 31.10.2023, № 553 від 30.11.2023, № 619 від 31.12.2023, № 75 від 31.01.2024, № 139 від 29.02.2024, № 145 від 29.02.2024, № 202 від 31.03.2024, № 264 від 30.04.2024, № 336 від 31.05.2024, № 377 від 30.06.2024, № 407 від 31.07.2024, № 441 від 31.08.2024, № 447 від 31.08.2024, № 472 від 30.09.2024, № 473 від 30.09.2024, № 516 від 31.10.2024, № 586 від 30.11.2024, № 592 від 30.11.2024, № 625 від 31.12.2024, № 635 від 31.12.2025, № 31 від 31.01.2025, № 41 від 12.02.2025.

2.10. Позивачем протягом квітня 2023 лютого 2025 року надано відповідачу послуги з суборенди вагонів та інші суміжні послуги на загальну суму 16 138 583,77 грн, однак, як стверджує позивач, відповідачем, у порушення умов договору, зобов`язання зі сплати вартості наданих позивачем послуг в повному обсязі не виконано, оплату послуг здійснено частково у розмірі 14 679 190,80 грн, що стало підставою для звернення позивачем до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача фактичної заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача 1 459 392, 97 грн основного боргу, 177 447, 97 грн пені, 78 744, 01 грн інфляційних втрат та 18 380, 03 грн 3% річних.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 15, 16, 530, 549, 625, 629, 762 Цивільного кодексу України, статті 175, 193, 199 Господарського кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині сплати орендних платежів за договором.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач заперечень щодо позову не надав, про розгляд справи та про своє право подати відзив на позовну заяву повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

4.2. Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 залишено без руху позовну заяву.

5.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.06.2025, встановлено відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали.

5.3. У підготовчому засіданні 12.06.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.07.2025.

5.4. У судовому засіданні 01.07.2025 відповідно до положень ст. ст. 233, 240 ГПК України, було оголошено скорочене рішення, повідомлено присутнього представника, коли буде складено повне судове рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем зобов`язання в частині сплати орендних платежів? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

7.3. Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.4. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

7.5. Згідно з положеннями ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.6. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.7. Взаємовідносини, що склалися з приводу користування відповідачем вагонами (цистернами), суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди).

7.8. Відповідно до норм ч.ч. 1 та 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

7.9. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

7.10. Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

7.11. Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

7.12. Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

7.13. За положеннями ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

7.14. Відповідно до п. 4.3. договору сторони щомісячно складають та підписують акт наданих послуг. Суборендодавець щомісячно складає та направляє Суборендарю акт надання послуг не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним орендного користування. Суборендар повинен протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання оригіналу акту наданих послуг підписати останній або мотивувати відмову від підписання. В іншому випадку акт наданих послуг вважається погодженим та підписаним суборендарем.

7.15. Суборендна плата нараховується з дати підписання сторонами акту прийомупередачі РС в суборендне користування (дата прибуття РС на станцію передачі в суборендне користування) і до дати підписання сторонами акту прийому-передачі РС з суборендного користування (дата прибуття РС на станцію повернення з суборендного користування, визначену Суборендодавцем). Дата підписання актів повинна відповідати даті прибуття РС на станцію передачі / повернення РС в/з суборендного користування відповідно. Після прибуття РС на станцію навантаження Суборендаря, Суборендар зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів надати суборендареві копії залізничних накладних, що підтверджують прибуття РС (пункт 4.6. договору).

7.16. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.17. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

7.18. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.19. Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

7.20. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

7.21. Як встановлено судом, на виконання умов договору сторонами оформлено та підписано без зауважень акти наданих послуг на загальну суму 16 138 583,77 грн, з якої лише 14 679 190,80 грн було оплачено відповідачем, що не заперечується сторонами.

7.22. Водночас з матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у даній справі відповідач сплатив частину боргу у загальному розмірі 135 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №182 від 06.05.2025 на суму 30 000, 00 грн, №188 від 12.05.2025 на суму 30 000, 00 грн, №189 від 13.05.2025 на суму 25 000, 00 грн, №192 від 15.05.2025 на суму 20 000, 00 грн, №203 від 20.05.2025 на суму 30 000, 00 грн.

7.23. Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

7.24. Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

7.25. За таких обставин, оскільки після відкриття провадження у даній справі відповідачем було сплачено частину заборгованості у розмірі 135 000,00 грн, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у цій частині позовних вимог, у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

7.26. В свою чергу, доказів оплати суми основного боргу у розмірі 1 324 392, 97 грн за договором суборенди, яка є підтвердженою матеріалами справи, відповідачем суду не надано та обов`язку з її сплати не спростовано.

7.27. Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

7.28. З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором суборенди, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної сплати орендних платежів, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 1 324 392, 97 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ЩОДО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ, ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА 3% РІЧНИХ.

8.1. Згідно з приписами ст.ст. 216 - 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

8.2. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.3. Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.4. Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

8.5. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.6. Сторони у п. 8.3. договору погодили, що за порушення строків перерахування коштів (повністю або частково), суборендар в безумовному порядку сплачує суборендодавцю пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

8.7. Здійснивши перерахунок пені щодо кожного простроченого оплатою акту, суд зазначає, що сума пені в межах визначеного позивачем періоду прострочення становить 177 447, 97 грн, а тому позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню. Відповідно у задоволенні решти вимог про стягнення пені суд відмовляє.

8.8. Крім того, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.9. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

8.10. Суд, перевіривши розрахунки інфляційних втрат, встановив, що розмір інфляційних втрат за визначений період прострочення є більшим, однак оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача у визначеному позивачем розмірі, а саме 72 022, 58 грн.

8.11. При цьому, судом здійснено перерахунок 3% річних щодо кожного простроченого оплатою акту, та встановлено, що сума 3% річних в межах визначеного позивачем періоду прострочення становить 18 380, 03 грн, а тому позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню. Відповідно у задоволенні решти вимог про стягнення 3% річних суд відмовляє.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України. Зокрема, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

9.2. Враховуючи те, що спір між сторонами виник внаслідок неправомірних дій відповідача (прострочення оплати за договором суборенди), суд покладає витрати зі сплати судового збору в розмірі 20 807,58 грн на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення 135 000, 00 грн основного боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Лоджистік Україна» (01024, місто Київ, вул. Шовковична, будинок 42-44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» (місто Київ, вул. Ділова, будинок 5, корпус 2, ) 1 324 392,97 грн основного боргу, 177 447, 97 грн пені, 72 022, 58 грн інфляційних втрат, 18 380, 03 грн 3% річних та 20 807,58 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.07.2025.

Суддя Ігор Курдельчук