ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"07" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5601/24
Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.
За участі секретаря судового засідання: Волокової Ю.О.
За участю представників сторін: не з`явилися
розглянувши заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про стягнення судових витрат у справі № 916/5601/24
За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про визнання незаконним рішення та скасування реєстраційної дії,
24.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) Благомир, Державного реєстратора управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Полтавець Ю.М, в якій вона просить суд:
- визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ОСББ Благомир, оформлене протоколом від 15.03.2023 та зареєстроване приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. 26.05.2023 за №3619, 3621;
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що збори ОСББ Благомир, які оформлені протоколом від 15.03.2023, були проведені з недотриманням вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, без належного повідомлення позивача, за відсутності кворуму під час їх проведення та з вчиненням інших порушень законодавства та Статуту ОСББ Благомир, чим було порушено права ОСОБА_1 на участь в управлінні ОСББ Благомир. Позивач вказує, що вона не змогла взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду читань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах, що призвело до спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 , як члена ОСББ Благомир.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 07.01.2025 відкрив провадження у справі №916/5601/24 за правилами загального позовного провадження.
20.06.2025 від позивача - ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області надійшла заява, в якій вона просить ухвалити у справі додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСББ "Благомир" на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування понесених судових витрат.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 25.06.2025 призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) на "30" червня 2025 р. о 14:00 год.
Позивач та його представник позивача у засідання суду не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» від 27.06.2025.
З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце проведення засідання суду, тому неявка його представника не перешкоджає вирішенню процесуального питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Розглянувши заяву про вирішення питання про стягнення судових витрат господарський суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, установлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Матеріали справи містять оригінал акту узгодження суми гонорару за надання правничої (правової) допомоги та порядку розрахунків від 07.11.2024 за договором про надання правової допомоги від 07.11.2024; оригінал розрахунку (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Л.І. Пудлінською та здійснених нею витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги) при наданні професійної правничої допомоги клієнту - Мирончук Ніні Василівні по справі №916/5601/24 за договором про надання правової допомоги від 07.11.2024; оригінал акту прийому-передачі наданих послуг від 26.05.2025 за договором про надання правової допомоги від 07.11.2024; оригінал розрахунку витрат, здійснених позивачем Мирончук Ніною Василівною у зв`язку із розглядом справи №916/5601/24 від 02.06.2025; копії розрахункових квитанцій про оплату за договором про надання правової допомоги від 07.11.2024 від 08.11.2024 на суму 5 000 грн та від 29.05.2025 на суму 9500 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема, п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Крім того, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, в силу приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України покладений саме на відповідача. Однак, відповідачем будь-якої незгоди щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, не надано.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Господарський суд зазначає, що в остаточному рішенні у цій справі установлено, що оскаржувані у цій справі рішення оформлені протоколом загальних зборів прийняті Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Благомир чим порушено права позивача на участь в управлінні багатоквартирного будинку. Із зазначеного висновується, що саме дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Благомир спричинили порушення прав та законних інтересів позивача.
Отже, ураховуючи зазначене та ті обставини, що спірні правовідносини виникли з вини ОСББ Благомир суд погоджується із вимогою позивача про відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу у сумі 14 500,00 грн саме за рахунок відповідача, яка є обґрунтованою та відповідає нормам чинного законодавства.
Щодо заявленої вимоги про стягнення витрати здійснені у зв`язку із розглядом справи у розмірі 794 грн 99 коп. господарський суд зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б понесені позивачем витрати у цій сумі, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми витрат у зв`язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю.
За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку, що з відповідача ОСББ Благомир на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, у сумі 14 500 грн 00 коп.
Повне рішення складене та підписане без його проголошення у відповідності до вимог частин 4-5 ст.240 ГПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про стягнення судових витрат у справі № 916/5601/24 задовольнити частково.
3. У решті заяви відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 07.07.2025

Суддя Т.І. Демченко