ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 924/644/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників:

прокуратури - Галезник О. І.,

позивача - не з`явилися,

відповідача - Попової М. В. (адвоката),

третьої особи - Киричук Н. В. (адвоката, в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 (колегія суддів: Гудак А. В. - головуючий, Мельник О. В., Коломис В. В.) і рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 (суддя Муха М. Є.) у справі

за позовом керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації

до Приватного підприємства "ДІ АЙ CI",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України",

про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У липні 2024 року керівник Хмельницької окружної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Приватного підприємства "ДІ АЙ CI" (далі - ПП "ДІ АЙ CI") про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між Державним підприємством "Хмельницьке лісомисливське господарство" (далі - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство") та ПП "ДІ АЙ CI", та про зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,1 га, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький".

1.2. Позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації обґрунтовані порушенням ПП "ДІ АЙ CI" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI". За доводами Прокурора, відповідно до пункту 29 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 дія цього договору припиняється, зокрема, у випадках: систематичного невиконання ПП "ДІ АЙ CI" обов`язків, що передбачені договором та законом; використання ПП "ДІ АЙ CI" лісової ділянки в цілях, які не передбачені договором. При цьому, як зазначав Прокурор, ПП "ДІ АЙ CI" з порушенням пунктів 1, 5, 8, 9, 20, 22, 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та з порушенням частини 2 статті 1, пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 20, статей 65, 66, частини 1 статті 68 Лісового кодексу України не здійснює на відведеній йому лісовій ділянці рекреаційної діяльності, використовуючи її, таким чином, не в цілях, передбачених цим договором. Крім того, за доводами Прокурора, відповідач на відведеній йому лісовій ділянці здійснив будівництво тимчасових споруд та споруд лінійного типу без погодження з постійним користувачем, без набуття законних прав на земельну лісову ділянку, чим, на думку Прокурора, обмежив безумовне право постійного користувача на доступ до земель лісового фонду, що перебувають у його постійному користуванні. Прокурор наголошував на тому, що під час неодноразового обстеження постійним лісокористувачем - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та його правонаступником - Філією "Хмельницьке лісомисливське господарство" Державного підприємства "Ліси України" (далі - Філія "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України") земельної ділянки площею 9,1 га, що розташована в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький", встановлено систематичне невиконання ПП "ДІ АЙ СІ" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01. Зокрема, в 2021- 2022 роках під час обстеження зазначеної земельної ділянки постійним лісокористувачем - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", встановлено, що земельна ділянка лісогосподарського призначення, яка належить до природно-заповідного фонду та надана ПП "ДІ АЙ СІ" в довгострокове тимчасове користування для ведення рекреаційної діяльності, частково огороджена, вільний доступ до ділянки відсутній, а також відсутні ознаки ведення рекреаційної діяльності. Крім того, в 2023 році під час комісійного обстеження лісової ділянки встановлено, що територія земельної ділянки, яка надана ПП "ДІ АЙ СІ" у довгострокове тимчасове користування, частково огороджена в декілька рядів з північно-західної сторони ділянки, чим обмежено доступ працівників Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України"; ознаки ведення рекреаційної діяльності відсутні. Крім того, як зазначав Прокурор, при проведенні аналізу електронної карти лісових насаджень Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" встановлено, що в межах ділянки частково розміщено спортивний майданчик (орієнтовною площею 100 м2). При цьому, за доводами Прокурора, ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та Філія "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" не надавали ПП "ДІ АЙ СІ" погодження на встановлення тимчасових споруд (спортивного майданчика, паркану).

При цьому Прокурор наголошував на тому, що ПП "ДІ АЙ СІ" на земельній ділянці встановило лише одну відкриту альтанку, одну господарську споруду та спортивний майданчик. Разом з тим відповідно до поданої ПП "ДІ АЙ СІ" схеми генплану рекреаційного облаштування лісової ділянки, яка надана в довгострокове тимчасове користування, передбачено розміщення: павільйонів відпочинку відвідувачів - тридцять одиниць; відкритих альтанок - вісім одиниць; приміщення адміністрації та охорони - одна одиниця; кухні самообслуговування - одна одиниця; пункту прокату інвентаря та посуду - одна одиниця; закритого мангала - три одиниці; дитячого ігрового майданчика - три одиниці; ігрових гірок - три одиниці; спортивного майданчика - дві одиниці; парковки для автомобілів - одна одиниця; контейнерів для сміття - три одиниці; пожежних щитів - три одиниці; дворових вигрібних санітарних місць на чотири місця - три одиниці; лав дерев`яних паркових - двадцять чотири одиниці, дворового колодязя - одна одиниця; герметичного септика - одна одиниця. Крім того, як зазначав Прокурор, передбачалося також влаштування доріжок із твердим покриттям, озеленення території та встановлення ліхтарів. Однак за період у понад десять років користування лісовою ділянкою в межах природно-заповідного фонду ПП "ДІ АЙ СІ" не здійснило рекреаційного облаштування лісової ділянки, яка надана в довгострокове тимчасове користування. За таких обставин Прокурор вважав, що порушення ПП "ДІ АЙ СІ" умов укладеного між сторонами договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, є безумовними підставами для розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI", та припинення строку його дії.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 у справі № 924/644/24, відмовлено в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації.

2.2. Господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу № 924/644/24 по суті позовних вимог, установили, що Прокурор на виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" листом від 17.04.2024 № 50-2748 ВИХ-24 повідомив Хмельницьку обласну державну (військову) адміністрацію про виявлені порушення вимог законодавства. Господарські суди також установили, що 27.06.2024 Прокурор надіслав Хмельницькій обласній військовій адміністрації повідомлення в порядку, передбаченому частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", про подання в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації позову про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI", та про зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,1 га, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький". При цьому господарські суди дійшли висновку про те, що Прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницьку обласну військову адміністрацію.

2.3. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що Прокурор, стверджуючи про використання лісової ділянки в цілях, не передбачених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, має довести в яких саме, не передбачених цим договором цілях, використовується ділянка, і в яких фактичних діях, вчинених відповідачем, полягає таке нецільове використання. Проте, як установили господарські суди, Прокурор не зазначає, в яких саме інших цілях, не передбачених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, відповідач використовує лісову ділянку. При цьому, як зазначили господарські суди, нецільовим використанням лісової ділянки і порушенням умов наведеного договору Прокурор вважає те, що на цей час ПП "Ді Ай Сі" не влаштувало на всій території лісової ділянки зони відпочинку. Водночас господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що умовами договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, які встановлюють обов`язки ПП "ДІ АЙ СІ" щодо порядку використання лісової ділянки, а також іншими умовами цього договору, не визначено кінцевого / граничного строку, впродовж якого / до якого відповідач був би зобов`язаний повністю облаштувати зони відпочинку і розпочати надання послуг. Наведене, за висновками господарських судів, свідчить про те, що встановлення такого строку не було істотною умовою для обох сторін.

При цьому, як установили господарські суди, після підписання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та отримання відповідачем лісової ділянки за актом приймання-передачі лісової діялнки в довгострокове тимчасове користування від 15.07.2015, ПП "ДІ АЙ СІ" розпочало роботи, спрямовані на створення зон відпочинку, та облаштувало на лісовій ділянці відкриту альтанку, дерев`яну господарську споруду та спортивний майданчик. Незважаючи на обмежений обсяг виконаних робіт, наведене, за висновками судів, свідчить про наміри відповідача і про початок використання ділянки за призначенням, визначеним договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

За наведених обставин господарські суди попередніх інстанцій не взяли до уваги доводи Прокурора про використання відповідачем лісової ділянки в цілях, не передбачених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

Крім того, суди визнали необґрунтованими доводи Прокурора про те, що відповідач здійснив будівництво тимчасових споруд та споруд лінійного типу без погодження з постійним лісокористувачем земельної ділянки, оскільки, як установили господарські суди, ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" (постійний лісокористувач) надало погодження на влаштування огорож та зведення тимчасових споруд для організації зон відпочинку шляхом його письмового вчинення безпосередньо на оригінальному примірнику схеми-плану облаштування зон рекреації.

Господарські суди також не взяли до уваги твердження Прокурора про те, що відповідач обмежив безумовне право постійного лісокористувача на доступ до земель лісового фонду, які перебувають у його постійному користуванні, та про те, що відповідач допускає порушення прав інших лісокористувачів. Господарські суди встановили, що наявні в матеріалах справи довідки про обстеження лісової ділянки в 2021-2024 роках, складені представниками постійного лісокористувача - Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" та ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", не містять відомостей про вчинення представниками ПП "Ді Ай Сі" перешкод та про недопуск представників лісомисливського господарства для проведення обстеження наданої в користування лісової ділянки. Крім того, як зазначили суди, обстеження проведено за відсутності представників тимчасового користувача лісової ділянки. При цьому, за висновками господарських судів, наявні в матеріалах справи докази щодо оглядів і обстеження в 2021- 2024 роках лісової ділянки не встановлюють інших порушень відповідачем його зобов`язань за договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

На підставі викладеного господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що ПП "ДІ АЙ СІ" не порушило зобов`язань, визначених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, які би відповідно до пункту 29 наведеного договору могли бути підставою для його розірвання в судовому порядку. При цьому господарські суди також відмовили в задоволенні позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації про зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,1 га, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький", оскільки, за висновками судів, такі позовні вимоги є похідними від основних позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 та рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 у справі № 924/644/24, до Верховного Суду звернувся заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури зазначає, що оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури вважає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили приписи статей 2, 7, 13, 14, 73, 74, 76, 79, 236 Господарського процесуального кодексу України, помилково не застосували до спірних правовідносин положення статей 6- 9, 25, 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", неправильно застосували положення частини 2 статті 1, пунктів 1, 2, 6 статті 20, статей 22, 65, 66, частини 1 статті 68, статті 78 Лісового кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, статей 50, 51, 141 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" та не врахували висновки щодо застосування цих норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 442/1208/21.

3.4. Крім того, скаржник зазначає про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, при цьому посилаючись на недослідження судами схеми генплану рекреаційного облаштування лісової ділянки.

3.5. Водночас, на думку скаржника, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування приписів частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 20, частини 3 статті 78 Лісового кодексу України, а саме щодо наявності підстав для розірвання договору про довгострокове тимчасове .користування лісом у разі систематичного невиконання його умов, що полягає у нездійсненні упродовж тривалого часу рекреаційної діяльності.

3.6. 17.04.2025 до Верховного Суду від ДП "Ліси України" надійшли письмові пояснення у справі № 924/644/24.

3.7. 18.04.2025 та 21.04.2025 до Верховного Суду від ПП "ДІ АЙ CI" надійшли письмові пояснення у справі № 924/644/24.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Виконавчого комітету Хмельницької обласної Ради депутатів трудящих від 14.07.1977 № 213 "Про взяття під охорону держави об`єктів природи" з метою збереження грабово-дубового насадження з домішками клена, берези, черешні та інших порід створено парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення "Лісові Гринівці" площею 110 га.

4.2. 30.03.2004 Хмельницька обласна рада прийняла рішення № 22-11/2004 "Про впорядкування та розширення природно-заповідного фонду", яким змінила категорію природно-заповідного фонду з парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "Лісові Гринівці" на заповідне урочище.

4.3. Наказом Державного комітету лісового господарства України від 20.10.2004 № 178 реорганізовано Державне лісогосподарське об`єднання "Хмельницькліс" та створено на його базі Хмельницьке державне лісомисливське підприємство.

4.4. Згідно з охоронним зобов`язанням від 29.12.2007 № 127 заповідне урочище "Лісовогринівецьке" площею 110 га, розташоване в кварталах 35, 36 Хмельницького лісництва, передано під охорону лісокористувачу "Хмельницьке лісомисливське господарство".

4.5. Рішенням 28 сесії Хмельницької обласної ради від 28.05.2010 № 18-28/2010 "Про внесення змін до рішення 11 сесії обласної ради від 30.03.2004 № 22-11/2004 "Про впорядкування та розширення природно-заповідного фонду області" змінено категорію об`єкта природно-заповідного фонду із заповідного урочища на лісовий заказник "Лісогринівецький" та визначено його загальну площу - 109,4 га.

4.6. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 17.11.2011 № 433/2011-р виділено ПП "ДІ АЙ СІ" у довгострокове тимчасове користування в рекреаційних цілях (створення зон відпочинку) лісову ділянку площею 9,1 га в лісовому масиві, що знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради (квартал 36, виділи 6- 10, 13) на термін до 2060 року без вилучення земельної ділянки в постійного лісокористувача ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство"; доручено голові Хмельницької районної державної адміністрації укласти з ПП "ДІ АЙ СІ" договір на використання лісової ділянки, передбачивши плату за її використання; вирішено, що ПП "ДІ АЙ СІ" слід приступити до використання лісової ділянки після укладення договору з Хмельницькою районною державною адміністрацією; використовувати лісову ділянку винятково в рекреаційних цілях із дотриманням вимог земельного, лісового та природоохоронного законодавства, існуючих обмежень та обтяжень.

4.7. У 2012 році Хмельницький районний відділ Хмельницької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" за заявою ПП "ДІ АЙ СІ" розробив технічну документацію із землеустрою щодо виділення ПП "ДІ АЙ СІ" в дострокове тимчасове користування в рекреаційних цілях (створення зон відпочинку) лісову ділянку площею 9,10 га в лісовому масиві, що знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницького лісництва (квартал 36, виділи 6- 10, 13) терміном до 2060 року без вилучення земельної ділянки в постійного користувача - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство".

4.8. За завданням ПП "ДІ АЙ СІ" Земельно-аграрний центр "Карат" розробив технічну документацію з нормативної грошової оцінки лісової ділянки для рекреаційних цілей (створення зон відпочинку), що знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницького лісництва (квартал 36, виділи 6- 10, 13), без вилучення земельної ділянки в постійного користувача - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство".

4.9. Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 17.01.2013 № 4/2013-р внесено зміни до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17.11.2011 № 433/2011-р "Про надання у користування Приватному підприємству "ДІ АЙ СІ" лісової ділянки" та викладено пункт 2 та підпункт 3.1 пункту 3 розпорядження в такій редакції: "2. Рекомендувати ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" укласти з Приватним підприємством "ДІ АЙ СІ" договір на використання вказаної лісової ділянки, передбачивши плату за її використання. 3.1. Приступити до використання лісової ділянки після укладення договору з ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство".

4.10. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 19.02.2013 між ДП Хмельницьке лісомисливське господарство" (сторона 1) та ПП "ДІ АЙ СІ" (сторона 2) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами, відповідно до пункту 1.2 якого сторона 1 виділяє, а сторона 2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для рекреаційних цілей (створення зон відпочинку). У користування виділяється лісова ділянка загальною площею 9,1 га, яка розташована в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, Хмельницького лісництва на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району згідно з планом-схемою.

4.11. Сторона 2 приймає в користування лісову ділянку не раніше дати підписання сторонами цього договору у термін до 2060 року та складання акта приймання-передачі лісової ділянки. Акт приймання-передачі підписується сторонами протягом десяти днів з дати укладення цього договору (пункт 9 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01).

4.12. Відповідно до пункту 20 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 сторона 1 має право: відповідно до законодавства вимагати відшкодування збитків, заподіяних стороною 2; виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору або його розірвання в разі погіршення стану лісової ділянки внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору та вимог закону стороною 2; зупиняти користування лісовою ділянкою у випадках, передбачених законом та цим договором; здійснювати на лісовій ділянці охорону, захист, відтворення лісів, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, користуючись при цьому безумовним правом вільного та безперешкодного доступу; отримувати від сторони 2 на усні та письмові запити інформацію про використання лісової ділянки; мати інші права, передбачені чинним законодавством.

4.13. Пунктом 21 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 на сторону 1 покладено обов`язки, в тому числі, здійснювати контроль за належним станом лісової ділянки, яка передана в користування.

4.14. Згідно з пунктом 22 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 сторона 2 має право: здійснювати господарську діяльність на лісовій ділянці з дотриманням умов цього договору та законодавства; за погодженням зі стороною 1 у встановленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності; отримувати продукцію і доходи від її реалізації; приступити до використання лісової ділянки у термін, визначений пунктом 9 цього договору; отримувати від сторони 1 необхідну усну та письмову інформацію стосовно режиму та порядку використання лісової ділянки; вносити пропозиції щодо перегляду умов цього договору або його розірвання у випадках, передбачених цим договором та законом; здійснювати інші права, надані законом.

4.15. Пунктом 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 на сторону 2 покладено обов`язки проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; при використанні лісової ділянки дотримуватися зобов`язань та виконувати заходи щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, що передбачені бізнес-планом; виконувати встановлені обмеження (обтяження) на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка, в обсязі, передбаченому законодавством та цим договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; забезпечувати охорону природних комплексів лісової ділянки тваринного, рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до взятого на себе охоронного зобов`язання; проводити будівництво, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу за згодою сторони 1; забезпечувати уповноваженим суб`єктам безперешкодний доступ до об`єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування; у десятиденний термін з дати приймання лісової ділянки стати на облік в органах податкової служби; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою; не порушувати прав інших лісокористувачів; користуватися лісовою ділянкою з дотриманням правил протипожежної та екологічної безпеки та здійснювати заходи щодо збереження об`єкта користування від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки; у випадку виявлення лісової пожежі забезпечити негайне сповіщення сторони 1 та вжити заходів щодо ліквідації пожежі; підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; забезпечувати стороні 1 безперешкодний доступ на об`єкт користування з метою перевірки його стану і відповідності напрямам використання, що визначені цим договором; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки. У випадку виявлення таких випадків - протягом доби письмово повідомити сторону 1, вживаючи негайних заходів щодо встановлення порушників або усунення негативних наслідків порушень; не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки, а також прилеглої до неї території в радіусі десяти метрів; на письмові запити сторони 1 щодо використання лісової ділянки надавати у десятиденний термін ґрунтовні та вичерпні відповіді; сприяти стороні 1 у веденні лісового господарства та не перешкоджати його представникам здійснювати лісогосподарські заходи; встановлювати на лісовій ділянці стенд з інформацією про сторону 2 у місцях відпочинку, вказівники, плакати, стенди з правилами поведінки в лісі; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку стороні 1 з урахуванням умов, визначених пунктами 14- 18 цього договору; після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії повернути стороні 1 лісову ділянку протягом десяти днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

4.16. Як установили господарські суди попередніх інстанцій, договір довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 укладено строком на 47 років, що діє з 19.02.2013 до 01.01.2060 включно.

4.17. Згідно з пунктом 29 дія договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 припиняється у випадку: закінчення строку, на який його було укладено; припинення дії договору за взаємною згодою сторін; випадкового знищення, пошкодження лісової ділянки, що істотно перешкоджає її використанню стороною 2; систематичного невиконання стороною 2 обов`язків, що передбачені цим договором та законом; використання лісової ділянки способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення навколишнього природного середовища; використання стороною 2 лісової ділянки у цілях, не передбачених цим договором; використання стороною 2 лісової ділянки не за цільовим призначенням; з інших підстав, визначених законодавством.

4.18. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що договір довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 підписано представниками сторін та скріплено їх печатками.

4.19. Відповідно до пунктів 9, 10 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ СІ" 15.07.2015 підписано акт приймання-передачі лісової ділянки в довгострокове користування, за яким сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла в довгострокове тимчасове користування для рекреаційних цілей лісову ділянку загальною площею 9,1 га, яка знаходиться в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, Хмельницького лісництва на території Ліосовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області без вилучення земельних ділянок у постійного лісокористувача - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство". Додатками до акта є перелікові відомості дерев у кількості 3019 штук, які знаходяться в межах виділеної в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, на 5 аркушах та план земельної ділянки на 1 аркуші.

4.20. Згідно з довідкою про обстеження лісових ділянок, наданих у платне довгострокове тимчасове користування, комісія у складі: головного лісничого - Гаврилюка О. М. (голова комісії), начальника відділу лісового та мисливського господарства - Гришака С. О. (член комісії), начальника відділу з охорони та захисту лісу Горбачової В. О. (член комісії), лісничого Пархомівського лісництва Шевчук Л. В. (член комісії), лісничого Прибузького лісництва Войтовича В. А. (член комісії), лісничого Хмельницького лісництва Грачука Ю. Ю. (член комісії) на виконання пункту 6 постанови спільної наради керівників правоохоронних та інших державних органів області від 27.04.2021 та наказу ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" від 01.07.2021 № 136 "Про проведення обстеження лісових ділянок, наданих у довгострокове тимчасове користування" провела обстеження лісової ділянки, наданої ПП "ДІ АЙ СІ". За результатами наведеного обстеження не виявлено порушення меж, порушення вимог пожежної безпеки, засмічення та самовільних рубок; територія частково огороджена, вільного доступу немає; ознаки ведення рекреаційної діяльності відсутні.

4.21. Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 892 вирішено припинити ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" шляхом приєднання до ДП "Ліси України". Пунктом 8 наведеного наказу визначено, що ДП "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство".

4.22. Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 № 81 затверджено передавальний акт ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", яке координується Хмельницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

4.23. Наказом ДП "Ліси України" від 10.01.2023 № 267 за Філією "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" закріплено майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 № 81.

4.24. У березні 2023 року комісія у складі: начальника відділу з охорони та захисту лісу - Владислава Горбачова (голова комісії, мисливствознавець першої категорії), Михайла Гацка (член комісії, лісничий Пархомівського лісництва), Людмили Шевчук (член комісії, лісничий Прибузького лісництва), Віктора Войтовича (член комісії, лісничий Хмельницького лісництва), Юрія Грачука (член комісії) на виконання постанови спільної наради керівників правоохоронних та інших державних органів від 29.11.2022 провела обстеження лісових ділянок, наданих у довгострокове тимчасове користування, зокрема, ПП "Ді Ай Сі", за результатами якого не виявлено порушення меж, вимог пожежної безпеки, засмічення та самовільних вирубок; територія частково огороджена, вільного доступу немає; ознаки ведення рекреаційної діяльності відсутні. На лист Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" від 09.03.2023 № 175 щодо плати за користування лісовою ділянкою надано відповідь від 10.03.2023 № 8/03-22 про фактичну сплату за користування лісовою ділянкою за 2018- 2023 роки. Про наведені обставини складено довідку.

4.25. 20.09.2023 Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулося до заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури з листом, в якому з метою вжиття заходів реагування відповідно до компетенції щодо захисту інтересів держави в судовому порядку повідомило про те, що Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області отримало інформацію щодо наявності ознак заподіяння шкоди інтересам держави у сфері лісокористування. За наявною інформацією лісова ділянка площею 9,1 га, яка розташована в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, Хмельницького лісництва ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" на території Лісовогоринівецької сільської ради Хмельницького району використовується ПП "ДІ АЙ СІ", ймовірно, з порушенням вимог чинного природоохоронного законодавства та умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, зокрема, шляхом її огородження, внаслідок чого обмежено доступ працівників лісового господарства та інших громадян, видалення лісових насаджень, облаштування штучної водойми тощо.

4.26. 06.10.2023 Прокурор звернувся до Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" з листом № 50-6593вих-23, в якому повідомив про те, що на виконання доручення Хмельницької обласної прокуратури, в межах розгляду листа Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 20.09.2023 проводиться вивчення наявності підстав для застосування представницьких повноважень в інтересах держави щодо порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища при використанні ПП "ДІ АЙ СІ" лісової ділянки площею 9,1 га, що розташована на території Лісовогринівецької об`єднаної територіальної громади. Зокрема, згідно з листом Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 20.09.2023 лісова ділянка використовується ПП "ДІ АЙ СІ" з порушенням екологічного законодавства та умов договору, а саме: земельна ділянка огороджена, внаслідок чого обмежений доступ працівників лісового господарства та громадян, облаштовано штучну водойму, тенісний корт та здійснено видалення лісових насаджень. Враховуючи викладене, з метою вивчення питання щодо можливості вжиття заходів прокурорського реагування, в тому числі представницького характеру, керуючись статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор на підставі пункту 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 просив обстежити лісову ділянку; інформацію та підтверджуючі документи Прокурор просив надати до 16.10.2023.

4.27. Листом Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" від 06.10.2023 № 50-6593вих-23 Прокурора повідомлено про проведення обстеження лісової ділянки, наданої у довгострокове тимчасове користування ПП "ДІ АЙ СІ". Також повідомлено про те, що працівники Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" 26.05.2009 зафіксували факт проведення незаконних земляних робіт та пошкодження дерев до ступеня припинення та неприпинення росту в межах самовільно захопленої лісової ділянки. До наведеного листа додано, зокрема: акт обстеження стану насаджень у заповідному урочищі "Лісогринівецьке" квартал 36, виділи 6- 10, 13, Хмельницького лісництва ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" від 26.05.2009; довідку обстеження лісової ділянки, наданої у платне довгострокове тимчасове користування, в якій зазначено, що територія частково огороджена в декілька рядів з північно-західної сторони ділянки, встановлено хвіртку, яка на дату обстеження була зачинена, чим обмежено доступ працівників філії до кварталу 36, виділу 14, Хмельницького лісництва, ознаки ведення рекреаційної діяльності відсутні; при проведенні аналізу електронної карти лісових насаджень установлено, що в межах ділянки частково розміщено спортивний майданчик (орієнтовною площею 100 м2); погодження на видалення дерев чи встановлення тимчасових споруд (спортивного майданчика, огорожі) тимчасовому користувачу не надавалися.

4.28. 12.04.2024 Хмельницька окружна прокуратура звернулася до ДП "Ліси України" з листом, в якому, керуючись статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", просила повідомити про ознаки (в чому полягає) нездійснення рекреаційної діяльності ПП "ДІ АЙ СІ"; чи погіршився стан лісової ділянки (в чому полягає погіршення стану лісової ділянки); чи використовується лісова ділянка за цільовим призначенням; чи вживалися заходи, в тому числі шляхом проведення переговорів, щодо усунення порушень; чи вживалися заходи щодо розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01; чи будуть вживатися такі заходи, у тому числі в судовому порядку.

4.29. 17.04.2024 Прокурор, керуючись статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", звернувся з листом № 50-2748вих-24 до Хмельницької обласної військової адміністрації, в якому повідомив про те, що відповідно до наданої інформації Філією "Хмельницького лісомисливського господарства" ДП "Ліси України", ПП "ДІ АЙ СІ" не виконує умови договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01. Зокрема, відсутні ознаки рекреаційної діяльності, на території встановлено спортивний майданчик без погодження з Філією "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України", а також територія частково огороджена (встановлено паркан) без погодження з постійним лісокористувачем, чим обмежено доступ працівників філії до кварталу 36, виділ 14, Хмельницького лісництва. Враховуючи викладене, з метою вивчення питання щодо можливості вжиття заходів прокурорського реагування, в тому числі представницького характеру, керуючись статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор просив повідомити, чи вживалися або будуть вживатися Хмельницькою обласною військовою адміністрацією заходи, спрямовані на усунення наведених порушень вимог законодавства про природно-заповідний фонд, у тому числі в судовому порядку.

4.30. 30.04.2024 Філія "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" повідомила Прокурора про те, що на момент проведення обстеження 24.04.2024 на лісовій ділянці, наданій в довгострокове тимчасове користування ПП "ДІ АЙ СІ", встановлено відкриту альтанку в кількості однієї одиниці, господарську будівлю в кількості однієї одиниці та частково спортивний майданчик орієнтовною площею 120 м2. Територія лісової ділянки частково огороджена металевою сіткою, доступ відкритий. Ознак погіршення стану лісової ділянки не зафіксовано. Випадків нецільового використання лісової ділянки в кварталі 36, виділи 6- 10, 13, Хмельницького лісництва, що надана в довгострокове тимчасове користування ПП "ДІ АЙ СІ", не виявлено. Крім того, зазначено, що Філія "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" надсилала листи із запитами щодо надання інформації про своєчасність сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів до бюджету (лист від 09.03.2023 № 175); щодо забезпечення вільного доступу до лісової ділянки та використання лісової ділянки відповідно до умов договору (лист від 28.04.2023 № 342).

4.31. Хмельницька обласна військова адміністрація листом від 24.04.2024 № 68/34-12-3854/2024 повідомила Прокурора про те, що вона не вживала заходи, спрямовані на усунення порушень. Крім того, у зв`язку з обмеженим фінансуванням Хмельницька обласна військова адміністрація не заперечує стосовно вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" з метою захисту інтересів держави, в тому числі щодо подання позовної заяви.

4.32. 27.06.2024 Хмельницька окружна прокуратура направила Хмельницькій обласній військовій адміністрації повідомлення в порядку, передбаченому частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", про подання в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації позову про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та повернення земельної ділянки.

4.33. 09.09.2024 філія "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" у відповідь на запит адвоката відповідача від 06.09.2024 повідомила про те, що територія лісової ділянки, яка перебуває в довгостроковому тимчасовому користуванні ПП "ДІ АЙ СІ", частково огороджена легкою металевою сітчастою огорожею та загальний (для невизначеного кола осіб) доступ в цій частині на лісову ділянку не був вільним. Водночас ПП "ДІ АЙ СІ" відповідно до пункту 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 у всіх випадках забезпечувало доступ представникам ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" для проведення відповідних перевірок та оглядів території лісової ділянки, переданої в користування, та випадків перешкоджання в наданні такого доступу з боку підприємства не було. Результатом останнього обстеження лісової ділянки, переданої в користування ПП "ДІ АЙ СІ", було встановлено, що в тому числі й загальний доступ до всієї території лісової ділянки є вільним.

4.34. На виконання листа Хмельницької обласної прокуратури від 20.09.2024 ДП "Ліси України" провело обстеження лісової ділянки, наданої у довгострокове тимчасове користування ПП "ДІ АЙ СІ", за результатами якого складено акт від 20.09.2024, в якому зазначено, що відповідач надав схему генерального плану влаштування рекреаційного майданчика та кадастровий план, який відрізняється за конфігурацією від схеми. Територія частково огороджена кількома рядами з північно-західного боку ділянки, чим обмежено доступ до ділянки та порушено пункт 22 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01. Проїзд з різних сторін ділянки обмежено через те, що навколо приватна власність. Ознак облаштування території для організації відпочинку та рекреації не встановлено. Під час аналізу електронної карти лісових насаджень філії встановлено, що в межах ділянки частково розміщено спортивний майданчик (орієнтовною площею 100 м2). Погодження на видалення дерев чи встановлення тимчасових споруд (спортивного майданчика, огорожі) тимчасовому користувачу не надавались, а тому в цьому випадку порушено пункт 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

4.35. Прокурор, зазначаючи про порушення ПП "ДІ АЙ СІ" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, звернувся до Господарського суду Хмельницької області із цим позовом.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 у справі № 924/644/24.

Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2025 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 у справі № 924/644/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 902/111/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

07.05.2025 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 902/111/24, повний текст якої було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.05.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2025 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 у справі № 924/644/24 та вирішено здійснити розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

5.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.3. Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

5.4. Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації до ПП "ДІ АЙ CI" про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI", та про зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,1 га, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду в кварталі 36, виділи 6- 10, 13 лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький".

5.5. Підставою позовних вимог, на думку Прокурора, є порушення ПП "ДІ АЙ CI" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI". За доводами Прокурора, відповідно до пункту 29 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 дія цього договору припиняється, зокрема, у випадках: систематичного невиконання ПП "ДІ АЙ CI" обов`язків, що передбачені договором та законом; використання ПП "ДІ АЙ CI" лісової ділянки в цілях, які не передбачені договором. При цьому, як зазначав Прокурор, ПП "ДІ АЙ CI" з порушенням пунктів 1, 5, 8, 9, 20, 22, 23 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та з порушенням частини 2 статті 1, пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 20, статей 65, 66, частини 1 статті 68 Лісового кодексу України не здійснює на відведеній йому лісовій ділянці рекреаційної діяльності, використовуючи її, таким чином, не в цілях, передбачених цим договором. Крім того, за доводами Прокурора, відповідач на відведеній йому лісовій ділянці здійснив будівництво тимчасових споруд та споруд лінійного типу без погодження з постійним користувачем, без набуття законних прав на земельну лісову ділянку, чим, на думку Прокурора, обмежив безумовне право постійного користувача на доступ до земель лісового фонду, що перебувають у його постійному користуванні. Прокурор наголошував на тому, що під час неодноразового обстеження постійним лісокористувачем - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та його правонаступником - Філією "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" земельної ділянки площею 9,1 га, що розташована в кварталі 36, виділи 6- 10, 13 лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький", встановлено систематичне невиконання ПП "ДІ АЙ СІ" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01

5.6. Господарські суди попередніх інстанцій, розглянувши справу № 924/644/24 по суті позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, дійшли висновку про відмову в задоволенні наведеного позову.

5.7. Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури не погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій, а тому звернувся з касаційною скаргою на судові рішення у справі № 924/644/24. Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.8. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.9. Касаційна скарга з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили приписи статей 2, 7, 13, 14, 73, 74, 76, 79, 236 Господарського процесуального кодексу України, помилково не застосували до спірних правовідносин положення статей 6- 9, 25, 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", неправильно застосували положення частини 2 статті 1, пунктів 1, 2, 6 статті 20, статей 22, 65, 66, частини 1 статті 68, статті 78 Лісового кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, статей 50, 51, 141 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" та не врахували висновки щодо застосування цих норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 442/1208/21.

5.10. Крім того, скаржник зазначає про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, при цьому посилаючись на недослідження судами схеми генплану рекреаційного облаштування лісової ділянки.

5.11. Водночас, на думку скаржника, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування приписів частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 20, частини 3 статті 78 Лісового кодексу України.

5.12. Верховний Суд, переглядаючи оскаржувані судові рішення, зазначає, що касаційне провадження у цій справі № 924/644/24 зупинялося до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 902/111/24.

5.13. З огляду на наведене колегія суддів враховує висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.05.2025 у справі № 902/111/24.

5.14. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.05.2025 у справі № 902/111/24 зазначила, що обласні державні адміністрації є органами, уповноваженим здійснювати від імені держави повноваження власника лісової ділянки, вчиняти дії щодо прийняття рішень про передачу лісової ділянки у постійне та тимчасове користування, а також є органами, уповноваженими на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин. Таким чином, обласні державні адміністрації є суб`єктами, які реалізують правомочності власника у правовідносинах тимчасового користування лісами, які перебувають у державній власності, в тому числі, у правовідносинах, які виникають із договорів довгострокового тимчасового користування лісами.

Саме до повноважень обласних державних адміністрацій належить прийняття рішення про передачу лісової ділянки у користування, визначення інших умов, які є істотними, зокрема, строку, на який така ділянка передається у тимчасове користування, її розміру, а також ставки рентної плати за використання корисних властивостей лісів. Водночас постійний лісокористувач обсягом таких повноважень не наділений, і його повноваження у процесі виділення земельної ділянки в тимчасове користування зводяться до надання згоди на таке виділення, підписання договору довгострокового тимчасового користування на умовах, визначених розпорядником лісової ділянки, та її передачі тимчасовому лісокористувачу за актом приймання-передачі.

На підставі викладеного Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.05.2025 у справі № 902/111/24 дійшла висновку про те, що Вінницька обласна державна адміністрація є суб`єктом правовідносин тимчасового користування лісами державної власності, в тому числі правовідносин, які виникли із договору від 06.12.2019, укладеного на виконання розпорядження від 04.12.2019 № 934, а також є органом, уповноваженим на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин, які виникли на підставі такого договору.

5.15. З урахуванням наведених висновків Великої Палати Верховного Суду колегія суддів погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про те, що Прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницьку обласну військову адміністрацію.

5.16. Верховний Суд з урахуванням доводів скаржника, перевірячи висновки господарських судів попередніх інстанцій про відмову в позові Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, зазначає таке.

5.17. Як установили господарські суди попередніх інстанцій, 19.02.2013 між ДП Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ СІ" укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами.

5.18. Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Лісового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

5.19. Частиною 1 статті 2 Лісового кодексу України передбачено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

5.20. Прокурор, звертаючись із позовом у цій справі в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації, наголошував на порушенні ПП "ДІ АЙ CI" умов договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, укладеного між ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та ПП "ДІ АЙ CI". Тому Прокурор вважав, що в цьому випадку наявні правові підстави для розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення.

5.21. Верховний Суд зазначає, що розірвання договору є способом захисту цивільних прав, який визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, оскільки вимога про розірвання договору спрямована на припинення правовідносин.

5.22. Пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

5.23. За правилами частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.24. Згідно із частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

5.25. Крім того, Верховний Суд зазначає, що підстави припинення права користування лісами та земельними ділянками лісогосподарського призначення визначені положеннями Лісового кодексу України та Земельного кодексу України.

5.26. Так, частиною 2 статті 22 Лісового кодексу України встановлено, що право тимчасового користування лісами припиняється у випадках, передбачених статтею 78 цього Кодексу для припинення права використання лісових ресурсів.

5.27. За змістом статті 78 Лісового кодексу України право використання лісових ресурсів припиняється в разі: 1) добровільної відмови від використання лісових ресурсів; 2) закінчення строку, на який було надано право використання лісових ресурсів; 3) припинення діяльності лісокористувачів, яким було надано право використання лісових ресурсів; 4) порушення правил і норм, умов спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів; 5) використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища; 6) порушення встановлених строків справляння збору за використання лісових ресурсів; 7) використання лісової ділянки не за цільовим призначенням; 8) невідшкодування в установленому порядку збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок порушень лісового законодавства, та невиконання вимог щодо усунення виявлених недоліків.

5.28. Згідно з пунктами "г" та "ґ" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема: г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

5.29. Водночас, як установили господарські суди попередніх інстанцій, визначаючи використання відповідачем наданої в користування лісової ділянки в цілях, не передбачених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, як окрему і самостійну підставу для його розірвання, Прокурор у поданому позові стверджує, що ПП "ДІ АЙ СІ" за період у понад 10 років користування лісовою ділянкою не здійснило рекреаційного облаштування ділянки та не здійснює на ній рекреаційної діяльності, що і є, на думку Прокурора, нецільовим використанням лісової ділянки.

5.30. Однак, як зазначили суди, умовами договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, які встановлюють обов`язки ПП "ДІ АЙ СІ" щодо порядку використання лісової ділянки, а також іншими умовами цього договору не визначено кінцевого / граничного строку, впродовж якого / до якого відповідач був би зобов`язаний повністю облаштувати зони відпочинку і розпочати надання послуг. Наведене, за висновками господарських судів, свідчить про те, що встановлення такого строку не було істотною умовою для обох сторін.

5.31. При цьому, як установили господарські суди, після підписання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 та отримання відповідачем лісової ділянки за актом приймання-передачі лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування від 15.07.2015, ПП "ДІ АЙ СІ" розпочало роботи, спрямовані на створення зон відпочинку, та облаштувало на лісовій ділянці відкриту альтанку, дерев`яну господарську споруду та спортивний майданчик. Незважаючи на обмежений обсяг виконаних робіт, наведене, за висновками судів, свідчить про наміри відповідача і про початок використання ділянки за призначенням, визначеним договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01. За наведених обставин господарські суди попередніх інстанцій не взяли до уваги доводи Прокурора про використання відповідачем лісової ділянки в цілях, не передбачених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

5.32. Крім того, суди визнали необґрунтованими доводи Прокурора про те, що відповідач здійснив будівництво тимчасових споруд та споруд лінійного типу без погодження з постійним лісокористувачем земельної ділянки, оскільки, як установили господарські суди, ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" (постійний лісокористувач) надало погодження на влаштування огорож та зведення тимчасових споруд для організації зон відпочинку шляхом його письмового вчинення безпосередньо на оригінальному примірнику схеми-плану облаштування зон рекреації.

5.33. Господарські суди також не взяли до уваги твердження Прокурора про те, що відповідач обмежив безумовне право постійного лісокористувача на доступ до земель лісового фонду, які перебувають у його постійному користуванні, та про те, що відповідач допускає порушення прав інших лісокористувачів. Господарські суди встановили, що наявні в матеріалах справи довідки про обстеження лісової ділянки в 2021- 2024 роках, складені представниками постійного лісокористувача - Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" та ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", не містять відомостей про вчинення представниками ПП "Ді Ай Сі" перешкод та про недопуск представників лісомисливського господарства для проведення обстеження наданої в користування лісової ділянки. Крім того, як зазначили суди, обстеження проведено за відсутності представників тимчасового користувача лісової ділянки. При цьому, за висновками господарських судів, наявні в матеріалах справи докази щодо оглядів і обстежень у 2021- 2024 роках лісової ділянки не встановлюють інших порушень відповідачем його зобов`язань за договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01.

5.34. На підставі викладеного господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що ПП "ДІ АЙ СІ" не порушило зобов`язань, визначених договором довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01, які би відповідно до пункту 29 наведеного договору могли бути підставою для його розірвання в судовому порядку. При цьому господарські суди також відмовили в задоволенні позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації про зобов`язання ПП "ДІ АЙ СІ" повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,1 га, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду в кварталі 36, виділи 6- 10, 13 лісового заказника місцевого значення "Лісогринівецький", оскільки, за висновками судів, такі позовні вимоги є похідними від основних позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

5.35. Верховний Суд зазначає, що доводи, які викладені в касаційній скарзі заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій.

5.36. Таким чином, за результатами розгляду цієї справи Верховний Суд не встановив неправильного застосування господарськими судами попередніх інстанцій приписів частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 20, частини 3 статті 78 Лісового кодексу України, а тому наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень господарських судів попередніх інстанцій із цих підстав.

5.37. Крім того, колегія суддів не може взяти до уваги доводи скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували положення частини 2 статті 1, пунктів 1, 2, 6 статті 20, статей 22, 65, 66, частини 1 статті 68, статті 78 Лісового кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 611, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, статей 50, 51, 141 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" та не врахували висновки щодо застосування цих норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 442/1208/21, оскільки у справі № 442/1208/21, на яку посилається скаржник, суди встановили факт порушення відповідачкою умов договору довгострокового тимчасового користування лісами. Так, за встановленими обставинами у справі № 442/1208/21, на яку посилається скаржник, відповідачка без згоди Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство" звела на лісовій ділянці нежитлові приміщення. За таких обставин суди у справі № 442/1208/21 констатували невиконання відповідачкою обов`язку щодо використання лісової ділянки в порядку, визначеному договором довгострокового тимчасового користування лісами.

5.38. Натомість у цій справі № 922/644/24, як уже зазначалося, господарські суди встановили, що ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" (постійний лісокористувач) надало погодження на влаштування огорож та зведення тимчасових споруд для організації зон відпочинку шляхом його письмового вчинення безпосередньо на оригінальному примірнику схеми-плану облаштування зон рекреації. За наведених обставин висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях, не суперечать висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 442/1208/21, на які посилається скаржник.

5.39. Крім того, взаємовиключними є доводи скаржника про те, що господарські суди помилково не застосували до спірних правовідносин положення статей 6- 9, 25, 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" та доводи скаржника про неправильне застосування судами наведених приписів Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Водночас заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури з посиланням на наведені статті Закону України "Про природно-заповідний фонд України" зазначає, що будь-які самочинні дії з будівництва тимчасових споруд без згоди постійного користувача, попереднього обстеження та визначення можливих місць для здійснення таких робіт, можуть призвести до незаконного зрубування лісових насаджень.

5.40. У контексті наведених доводів скаржника Верховний Суд зазначає, що, як установили господарські суди, згідно з пунктом 22 договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 сторона 2, зокрема, має право за погодженням зі стороною 1 у встановленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності. При цьому заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, наводячи в касаційній скарзі зазначені доводи, помилково не враховує того, що, як установили суди, відповідач отримав погодження постійного лісокористувача (ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство") на влаштування огорож та зведення тимчасових споруд для організації зон відпочинку, вчинене безпосередньо на оригінальному примірнику схеми-плану облаштування зон рекреації.

5.41. Крім того, необґрунтованими є доводи скаржника про недослідження судами схеми генплану рекреаційного облаштування лісової ділянки та про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, щодо стандартів доказування та принципу змагальності, оскільки зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що господарські суди попередніх інстанцій із дотриманням вимог процесуального законодавства здійснили оцінку доказів та встановили обставини справи на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів. При цьому господарські суди не порушили принципу змагальності та стандартів доказування. З урахуванням наведеного колегія суддів, проаналізувавши висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник, зазначає, що висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях, не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, на які посилається скаржник.

5.42. При цьому Верховний Суд не встановив порушення господарськими судами приписів статей 2, 7, 13, 14, 73, 74, 76, 79, 236 Господарського процесуального кодексу України, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

5.43. Отже, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень господарських судів попередніх інстанцій з цих підстав.

5.44. При цьому колегія суддів зазначає, що в разі подання позову про розірвання договору особою, яка не є стороною цього договору, такий позов повинен бути пред`явлений до всіх сторін договору. Однак у цій справі друга сторона договору довгострокового тимчасового користування лісами від 19.02.2013 № 01 - ДП "Ліси України" (правонаступник ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство") є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а не відповідачем.

5.45. З урахуванням наведеного, за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносин судами із правильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права. Тому в цьому випадку відсутні підстави для скасування чи зміни судових рішень, що оскаржуються.

5.46. Крім того, деякі доводи скаржника зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками господарських судів, які покладені в основу оскаржуваних судових рішень про відмову в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної (військової) адміністрації.

5.47. Верховний Суд також зазначає, що інші доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2024 у справі № 924/644/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак