УХВАЛА

м. Київ

08.07.2025Справа № 910/8412/25
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Військова частина НОМЕР_1

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс"

про стягнення коштів у розмірі 15079,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва від Військової частини НОМЕР_1 надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення пені за порушення строків поставки товару у сумі 15079, 23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором №98/23-2230.010.5D від 15.02.2025 щодо своєчасної поставки товару, умови якої було погоджено у заявці №336 від 22.02.2025, внаслідок чого позивачем нараховано на підставі п.7.2 зазначеного договору та заявлено до стягнення пеню за порушення строків поставки товару у сумі 15079, 23 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, зі змісту ст. 27 ГПК України вбачається, що дана норма є імперативною та не передбачає право осіб, які звертаються до господарського суду, змінювати територіальну юрисдикцію господарських справ на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" зазначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" є : 36022, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Героїв «Азову», будинок 17, приміщення 2.

Частиною 5 статті 29 ГПК України передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Однак, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких, з урахуванням їх особливостей, можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена, і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 26 червня 2024 року в cправі № 924/698/23.

Статтею 532 Цивільного кодексу України визначено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Відповідно до умов п. 5.2 договору №98/23-2230.010.5D від 15.02.2025 сторони погодили, що поставку продукції представнику замовника здійснює постачальник окремим партіями протягом загального строку поставки товару за заявками замовника. Загальна кількість товару, яка поставляється за адресою - вказана у заявці замовника.

Так, у заявці №336 від 22.02.2025, копія якої міститься в матеріалах позовної заяви, замовник визначив місце куди потрібно було здійснити поставку товару за Договором №98/23-2230.010.5D від 15.02.2025, а саме: 02094, м. Київ, вул. Якова Гніздовського, буд.5.

При цьому, як вбачається з аналізу умов вказаного договору, сторонами не визначалось саме місце виконання договору, оскільки місце постачання, не є місцем виконання договору.

Предметом позову у даній справі не є зобов`язання відповідача виконати умови договору в натурі (поставити товар), а зобов`язання відповідача зі сплати штрафних санкцій, нарахованих за порушення вказаного договору поставки.

Відтак, спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання цього договору, а з його умов не вбачається, що сплату штрафних санкцій належить виконувати тільки в певному місці.

Таким чином, оскільки в даному випадку спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці, то переданий на вирішення спір має бути розглянутий за загальними правилами підсудності, тобто в суді за місцезнаходженням відповідача.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що для розгляду даного спору Господарський процесуальний кодекс України не передбачає іншої територіальної юрисдикції (підсудності), ніж розгляд господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Як передбачено ч. 9 ст. 176 ГПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вище наведене, а також те, що відповідачем у справі є особа, місцезнаходження якої зареєстровано у Полтавській області, даний позов не підсудний Господарському суду міста Києва та підлягає передачі на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Полтавської області.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 27, 29, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення пені за порушення строків поставки товару у сумі 15079, 23 грн за підсудністю до Господарського суду Полтавської області (36014, місто Полтава, вулиця Капітана Володимира Кісельова, будинок, 1).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.