ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/501/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Адвокатського бюро "Братів Федорових"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Продоуса Володимира Васильовича

про стягнення коштів у розмірі 65 000,00 грн

Секретар судового засідання Агаєва Н.Б.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Федоров Д.С. (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 04.06.2025 надійшла позовна заява Адвокатського бюро "Братів Федорових" до відповідача Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича про стягнення коштів у розмірі 65 000,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за умовами договору про надання правової допомоги № 14/04/25 від 14.04.2025 та додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 14.04.2025.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позов не надав, вимог не заперечив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовну заяву Адвокатського бюро "Братів Федорових" залишено без руху. Встановлено Адвокатському бюро "Братів Федорових" строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на правильну адресу відповідача (опис вкладення та розрахунковий документ).

11.06.2025 через підсистему "Електронний суд" від Адвокатського бюро "Братів Федорових" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.07.2025.

В судовому засіданні 10.07.2025 представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та просив їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка учасників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

14.04.2025 між Адвокатським бюро "Братів Федорових" (далі - позивач/виконавець) та Фізичною особою - підприємцем Продоусом Володимиром Васильовичем (далі - відповідача/клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 14/04/25 (далі - договір).

Клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати клієнту за винагороду послуги з правової допомоги. Перелік послуг з правової допомоги та їх вартість (гонорар) визначається додатковою угодою до цього договору (п.п. 1.1., 1.2 договору).

Між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 14.04.2025 (далі - додаткова угода).

Згідно п. 1 вказаної додаткової угоди клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання, на умовах, викладених в договорі, надати клієнту за винагороду послуги із скасування судового наказу Господарського суду Рівненської області від 26.03.2025 у справі № 918/254/25, а саме: підготовка та подання заяви про скасування судового наказу, представництво клієнта в господарському суді в ході розгляду заяви про скасування судового наказу, подання заяв, скарг, клопотань, пов`язаних із розглядом справи про скасування судового наказу

За послуги передбачені п.1 цієї додаткової угоди, клієнт сплачує виконавцю винагороду (гонорар) у розмірі, що становить 16 000,00 грн, у наступному порядку:

2.1. Клієнт сплачує виконавцю аванс у розмірі 1 000,00 грн в момент укладення договору. У разі несплати авансу, даний договір є розірваним та не підлягає виконанню сторонами.

2.2. Клієнт сплачує виконавцю залишок гонорару у розмірі 15 000,00 грн виключно по факту ухвалення судом рішення про скасування судового наказу, визначеного у п. 1 цієї угоди.

Пунктом 3 додаткової угоди сторони дійшли згоди, що гонорар, згідно п. 2.2 цієї угоди, оплачується протягом двох календарних днів з моменту опублікування або направлення в Електронний кабінет ЄСІТС, або направлення клієнту в додаток "Дія" копії ухвали про скасування судового наказу, визначеного у п. 1 цієї угоди.

На виконання умов договору та додаткової угоди відповідачем було сплачено аванс у розмірі 1 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL758302 від 14.04.2025.

В свою чергу, позивачем було надано послуги, передбачені договором та додатковою угодою, а саме підготовлено та подано до Господарського суду Рівненської області заяву про скасування судового наказу у справі № 918/254/25.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.04.2025 у справі № 918/254/25 судовий наказ, передбачений у п.1 додаткової угоди № 1, скасовано, про що боржника було проінформовано у месенджер на підтвердження чого до матеріалів справи долучена роздруківка листування у месенджері "Viber".

Пунктом 9.3. договору сторони дійшли згоди, що всі листування у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp є офіційним листуванням та має рівну юридичну силу.

Однак, в порушення пунктів 2.2., 3. додаткової угоди № 1, відповідач не оплатив наданих послуг з правової допомоги на суму 15 000,00 грн.

Крім того, згідно п. 7.2. договору, у випадку порушення клієнтом умов договору в частині оплати наданих послуг за цим договором, виконавець має право вимагати у клієнта сплату штрафу у розмірі п`ятдесят тисяч гривень.

Так, у зв`язку із тривалим порушенням умов договору в частині оплати наданих послуг, 01.05.2025 відповідачу було направлено вимогу у якій, керуючись п.7.2. договору, у випадку несплати гонорару у строк до 02.05.2025, позивач просив сплатити штраф у розмірі 50 000 грн, проте вимога була проігнорована, через що позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.

12.05.2025 Господарський суд Рівненської області видав судовий наказ у справі № 918/408/25 про стягнення з відповідача на користь Адвокатського бюро "Братів Федорових" 15000,00 грн основного боргу, 50000,00 грн штрафу та 302,80 грн судового збору.

27.05.2025 відповідач звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про скасування судового наказу від 12.05.2025.

Ухвалою від 02.06.2025 судовий наказ від 12.05.2025 у справі № 918/408/25 про стягнення з відповідача на користь Адвокатського бюро "Братів Федорових" 15000,00 грн основного боргу, 50000,00 грн штрафу та 302,80 грн судового збору скасовано.

Також ухвалою роз`яснено Адвокатському бюро "Братів Федорових", що згідно ч. 3 ст. 158 ГПК України у разі скасування судового наказу заявник не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача гонорару за надані послуги по правовій допомозі у розмірі 15 000 грн та штрафу у розмірі 50 000 грн.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново - господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України в рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009 та від 11.07.2013 №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво, або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід зазначити, що договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, порядок укладення та виконання якого, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 9.3. договору, сторони дійшли згоди, що всі листування у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp є офіційним листуванням та має рівну юридичну силу.

Так, боржник в месенджері визнав заборгованість, проте станом на дату подання позовної заяви послуги не оплатив, а тому вимога про стягнення 15 000,00 грн гонорару за надані послуги підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст.230 Господарському кодексі України).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку порушення клієнтом умов договору в частині оплати наданих послуг за цим договором, виконавець має право вимагати у клієнта сплату штрафу у розмірі п`ятдесят тисяч гривень.

Відтак, вимога позивача до відповідача щодо сплати штрафу у розмірі 50 000,00 грн є законною та обгрунтованою.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Висновки суду.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Адвокатського бюро "Братів Федорових" в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 2 422,40 грн судового збору.

Керуючись ст. ст.129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Адвокатського бюро "Братів Федорових" (01054, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 10- Г, офіс 14, ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп основного боргу, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп штрафу та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 11 липня 2025 року.

Суддя А.І.Мовчун