ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 рокум. Кропивницький Справа № 910/4469/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тожрайм»

про стягнення 3138436,71 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

- представника позивача адвоката Ключинського К.Л.,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

10.04.2025 ПАТ «Центренерго» звернулося з позовом до ТОВ «Тожрайм» про стягнення 3138436,71 грн, з яких: 2690336,68 грн збитків, 360489,43 грн інфляційних та 87610,60 грн річних.

У якості обґрунтування власної позиції ПАТ «Центренерго» зазначило, що:

- 03.01.2024 уклало з ТОВ «Глобал СОФТ Україна» (на даний час має назву - ТОВ «Тожрайм») договір № 111/1 щодо поставки вугільної продукції; на виконання договору платіжною інструкцією № 523 від 60.02.2024 перерахувало 15120000 грн вартості товару, з яких 2520000 грн податку на додану вартість, та 1022020,08 грн вартості доставки товару, з яких 170336,86 грн податку на додану вартість; у свою чергу, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» поставило обумовлену кількість продукції у період з 31.01.2024 по 13.03.2024;

- за умовами договору ТОВ «Глобал СОФТ Україна» зобов`язане своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні, а у випадку відсутності реєстрації податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання, воно зобов`язане протягом 5 робочих днів з дати направлення вимоги сплатити грошові кошти у розмірі, що дорівнює сумі податку на додану вартість, вказаній у податкових накладних та компенсувати усі пов`язані з таким порушенням збитки;

- проте, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» не зареєструвало податкові накладні за наведеними господарськими операціями, що спричинило збиток у загальній сумі 2690336,68 грн, який складає сплату цією суми у якості податку на додану вартість при одночасному непідтвердженні відповідного податкового кредиту;

- у зв`язку з несплатою ТОВ «Тожрайм» вказаної суми збитків у добровільному порядку воно нарахувало 360489,43 грн інфляційних та 87610,60 грн річних за відповідними розрахунками за період з 01.03.2024 по 03.04.2025.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА РІШЕННЯ

12.05.2025 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив сторонам строки для надання процесуальних заяв.

Ухвалу про відкриття провадження у справі Суд направив на адресу ТОВ «Тожрайм», яка зазначена у Єдиному державному демографічному реєстрі (25006, м. Кропивницький, вул. Чикаленка Євгена, б. 1-А), проте поштова кореспонденція повернулася без вручення з довідкою поштового оператора про відсутність адресата за адресою. За таких обставин Суд ужив усі належні заходи для повідомлення відповідача про судовий розгляд.

У подальшому Суд розглянув справу без участі представника ТОВ «Тожрайм», оскільки він у судові засідання не з`явився.

Підготовче провадження Суд здійснив у засіданні яке відбулося 11.06.2025, а справу по суті розглянув 09.07.2025.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

Як слідує з Витягів № 036 від 11.032.2021 та № 913 від 15.11.2023 з Реєстру платників податку на додану вартість ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Глобал СОФТ Україна» зареєстровані у відповідному Реєстрі, зокрема ПАТ «Центренерго» з 03.07.1997, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» з 01.08.2022 (а.с. 32, 33).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Глобал СОФТ Україна» на час розгляду справи в суді змінило назву на ТОВ «Тожрайм» (а.с. 50-55).

03.01.2024 ПАТ «Центренерго», виступаючи у якості покупця, та ТОВ «Глобал СОФТ Україна», як постачальник, уклали договір поставки вугілля № 111/1.

За умовами договору, які впливають на вирішення спору:

- Постачальник поставляє у власність Покупця за плату вугільну продукцію (пункт 1.1.);

- поставки вугілля здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з «Ікотермс 2010. Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі» (пункт 2.1.);

- право власності на вугілля від Постачальника до Покупця переходить після підписання сторонами акту приймання-передачі (пункт 2.5.);

- загальна сума договору складається з вартості поставленого вугілля, вартості його доставки від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення та податку на додану вартість у випадку його нарахування (пункт 6.1.);

- підставою для відшкодування Покупцем вартості доставки є акт відшкодування вартості доставки до кожного акту приймання-передачі вугілля (абзац 3 пункту 6.5.);

- оплата вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки здійснюється Покупцем на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі вугілля та актів відшкодування вартості доставки в національній валюті протягом 30 календарних днів з моменту підписання відповідних актів (пункт 7.1.);

- Покупець має право здійснити попередню оплату на суму, що не перевищує вартість вугілля, вказаного у специфікації (пункт 7.2.);

- Постачальник та Покупець є платниками податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України; Постачальник гарантує, що при виконанні договору та при здійсненні усіх дій, що з цим пов`язані він дотримується вимог чинного законодавства, у тому числі податкового, належно та своєчасно здійснює облік, нарахування та сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а також складання, надання та збереження усіх необхідних документів та звітності до органів влади (пункт 10.7);

- Постачальник зобов`язаний своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні (розрахунки корегування до податкових накладних (пункт 10.8.);

- у випадку відсутності реєстрації податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання, Постачальник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати направлення Покупцем вимоги сплатити грошові кошти у розмірі, що дорівнює сумі податку на додану вартість, вказаній у податкових накладних та компенсувати усі пов`язані з таким порушенням збитки (пункт 10.8.30).

03.01.2024 ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Глобал СОФТ Україна» склали Специфікацію № 1 до договору поставки, якою обумовили поставку кам`яного вугілля у кількості 10000 тон у період з 04.01.2024 по 15.03.2024.

Платіжними інструкціями № 37 від 04.01.2024 на суму 10080000 грн (а.с. 34), № 202 від 18.01.2024 на суму 15120000 грн (а.с. 34 на зв.), № 362 від 26.01.2024 на суму 10080000 грн (а.с. 35) та № 523 від 06.02.2024 на суму 15120000 грн (а.с. 35 на зв.) ПАТ «Центренерго» у межах договору поставки перерахувало ТОВ «Глобал СОФТ Україна» 50400000 грн вартості вугілля.

У межах договору ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Глобал СОФТ Україна» склали та підписали Акти приймання-передачі вугільної продукції. Зокрема, № 47-ГСУ/1 від 31.01.2024 на суму 12100905,05 грн (а.с. 40), № 1 ГСУ/1 від 05.02.2024 на суму 7413125,08 грн (а.с. 43), № 2-ГСУ/1 від 13.02.2024 на суму 3455565,17 грн (а.с. 43 на зв.), № 3-ГСУ/1 від 13.02.2024 на суму 3491360,62 грн (а.с. 44), № 4-ГСУ/1 від 14.02.2024 на суму 348761,93 грн (а.с. 44 на зв.), № 5-ГСУ від 21.02.2024 на суму 6992807,17 грн (а.с. 41), № 6-ГСУ/1 від 21.02.2024 на суму 3604138,48 грн (а.с. 41 на зв.), № 7-ГСУ/1 від 23.02.2024 на суму 3452092,19 грн (а.с. 42), № 8-ГСУ/1 від 13.03.2024 на суму 5981504,48 грн (а.с. 42 на зв.), а всього на суму 49978860,17 грн.

Також ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Глобал СОФТ Україна» склали та підписали Акти відшкодування вартості доставки вугілля, а саме: від 31.01.2024 на суму 1541383,67 грн (а.с. 13), від 05.02.2024 на суму 1068695,40 грн (а.с. 21), від 13.02.2024 на суму 509250 грн (а.с. 21-а), від 13.02.2024 на суму 496050 грн (а.с. 21-а на зв.), від 14.02.2024 на суму 509250 грн (а.с. 22), від 21.02.2024 на суму 1022020 грн (а.с. 23), від 21.02.2024 на суму 496050 грн (а.с. 24 на зв.), від 23.02.2024 на суму 511010 грн (а.с. 24), від 13.03.2024 на суму 1022020,08 грн (а.с. 20), а всього на суму 7175729,15 грн.

Платіжними інструкціями № 547 від 07.02.2024 на суму 1541383,67 грн (а.с. 36), № 548 від 07.02.2024 на суму 1068695,40 грн (а.с. 36 на зв.) № 789 від 29.02.2024 на суму 509250 грн (а.с. 37), № 790 від 29.02.2024 на суму 2029080 грн (а.с. 37 на зв.), № 788 від 29.02.2024 на суму 1005300 грн (а.с. 38), № 1018 від 15.03.2024 на суму 1022020,08 грн (а.с. 39) ПАТ «Центренерго» у межах договору поставки перерахувало ТОВ «Глобал СОФТ Україна» 7175729,15 грн вартості доставки вугілля.

Згідно з Реєстром отриманих податкових накладних ПАТ «Центренерго» отримало від ТОВ «Глобал СОФТ Україна» з-поміж інших податкові накладні № 6 (реєстраційний номер ) від 21.02.2024 за проведеною господарською операцією з надання послуг по доставці вугілля на суму 1022020 грн, у тому числі 170336,67 грн ПДВ, та № 12 (реєстраційний номер ) від 29.02.2024 стосовно господарської операції з поставки вугілля на суму 15120000 грн, у тому числі 2520000 грн ПДВ (а.с. 45).

За твердженнями ПАТ «Центренерго» ці податкові накладні не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Зокрема, згідно інформації з Єдиного реєстру податкових накладних, оформленої у вигляді Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової декларації від 08.04.2024 податкова накладна № 12 від 29.02.2024 не зареєстрована, а саме у її реєстрації відмовлено (а.с. 89).

Як слідує з додатку № 6 до податкової декларації з податку на додану вартість за 12 місяців 2024 року ПАТ «Центренерго» повідомило податковий орган відповідною заявою про допущені ТОВ «Глобал СОФТ Україна» граничні терміни реєстрації податкових накладних, у тому числі податкових накладних № 6 (реєстраційний номер ) від 21.02.2024 за проведеною господарською операцією з надання послуг по доставці вугілля на суму 1022020 грн, у тому числі 170336,67 грн ПДВ, та № 2 (реєстраційний номер ) від 18.01.2024 стосовно господарської операції з поставки вугілля на суму 15120000 грн, у тому числі 2520000 грн ПДВ (а.с. 25).

14.03.2024 ПАТ «Центренерго» надіслало ТОВ «Глобал СОФТ Україна» листа за вих. № 09/1038 з вимогою про повернення 2690336,68 грн сплаченого податку на додану вартість за господарськими операціями, які вказані у податкових деклараціях на суму 1022020 грн, у тому числі 170336,67 грн ПДВ, та на суму 15120000 грн, у тому числі 2520000 грн ПДВ (а.с. 27). Відповідно до опису вкладення у цінний лист та списку відправлень лист воно направило 18.03.2024 (а.с. 27 на зв., 28).

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, господарські відносини, внаслідок яких виникають майнові зобов`язання, урегульовані положеннями обох названих Кодексів.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

В укладеному договорі поставки сторони також обумовили зобов`язання ТОВ «Глобал СОФТ Україна» своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні на проведені господарські операції (пункт 10.8. договору).

Таким чином, за договором ТОВ «Глобал СОФТ Україна» зобов`язалося не тільки поставити вугілля у власність ПАТ «Центренерго», але й скласти і зареєструвати у встановленому законом порядку податкові накладні на кожну партію товару. При цьому законність проведення господарської операції пов`язана з обов`язковою реєстрацією податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 10.7 договору).

Отже, обов`язок ТОВ «Глобал СОФТ Україна» зі складання та реєстрації податкових накладних є також майново-господарським зобов`язанням за договором, у незалежності від того, що він є обов`язком, що стосується виконання податкового законодавства.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій (частина 2); не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

Відтак, зобов`язання, які виникли між сторонами, у тому числі зі складання та реєстрації податкових накладних, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

У цьому контексті Суд установив, що між ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Глобал СОФТ Україна» у межах договору поставки здійснені господарські операції з поставки вугілля на суму 15120000 грн, у тому числі 2520000 грн ПДВ, та з надання послуг по доставці вугілля на суму 1022020 грн, у тому числі 170336,67 грн ПДВ. У зв`язку з цим, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» повинне було зареєструвати оформлені податкові накладні № 12 (реєстраційний номер 906255536) від 29.02.2024 та № 6 (реєстраційний номер ) від 21.02.2024. Проте, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» не зареєструвало відповідні податкові накладні.

Отож, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» не забезпечило виконання умов договору щодо своєчасної реєстрації у Реєстрі податкових накладних за наведеними господарськими операціями.

Щодо збитків

Стаття 217 ГК України надає визначення та виокремлює види господарських санкцій. Так, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на порушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (частина 1). У сфері господарювання застосовуються, з поміж інших, штрафна санкція у вигляді відшкодування збитків.

У зв`язку з наведеним, передбачена пунктом 10.8.30. договору відповідальність у вигляді відшкодування збитків за невиконання зобов`язання з реєстрації податкових накладних за своєю юридичною природою є штрафною санкцією.

Безпосередньо порядок майнової відповідальності у випадку спричинення збитків у сфері господарювання встановлений положеннями статей 224, 225 та 226 ГК України.

Зокрема, відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (частина 1); під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2).

За змістом статті 225 того ж Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються серед іншого: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Водночас, статтею 226 названого Кодексу визначні умови і порядок відшкодування збитків. Так, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

За загально прийнятим визначенням збитками є об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ учасника правовідносин, що обмежує його інтереси і проявляється у витратах, втраті або пошкодженні майна, а також у сумі неодержаних доходів.

Таким чином, додаткові витрати понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною за договором, складають збитки, які винна сторона повинна відшкодувати іншій стороні.

Поряд з цим, за змістом частин першої та другої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У пункті 5.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2019 у справі № 920/85/18 Суд надав правовий висновок стосовно застосування вказаних правових норм та вказав, що:

- для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини,

- відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань,

- для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача,

- вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Отож, для можливості застосування майнової відповідальності у вигляді стягнення збитків, обов`язковим є доведення наявності елементів складу правопорушення, а тому на ПАТ «Центренерго» покладається доведення протиправної поведінки ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») у невиконанні обов`язку своєчасно зареєструвати податкові накладні, наявності збитків, які настали за наслідками несвоєчасної їх передачі, та причинного зв`язку між не реєстрацією податкових накладних і сплаченою сумою податку на додану вартість. Натомість на ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна»), покладається доведення відсутності вини у допущених порушеннях взятих на себе зобов`язаннях за договором.

У спорі протиправність поведінки ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») з несвоєчасної реєстрації податкових накладних пов`язується з невиконанням законодавчих положень, якими урегульований порядок сплати податку на додану вартість. У зв`язку з цим, Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються, з поміж інших законодавчих актів, Податковим кодексом України.

Так, за змістом положень ПК України, які впливають на вирішення спору:

- податковий кредит це - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пункт 14.1.181. статті 181);

- до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт «а» пункту 198.1. статті 198);

- не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу; податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6. статті 198);

- на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1. статті 201);

- податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (пункт 201.4. статті 201);

- податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7. статті 201);

- при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту; підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня; покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги»; у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин; відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (пункт 201.10. статті 201).

На підставі наведених правових положень на продавця товарів покладений обов`язок в установлений термін скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Виконання такого обов`язку зумовлює обґрунтоване сподівання покупця товару на те, що зобов`язання буде виконане, оскільки суми податку можуть бути віднесені до податкового кредиту лише у випадку їх підтвердження зареєстрованими у Реєстрі податковими накладними.

Відтак, ТОВ «Глобал СОФТ Україна» за господарськими операціями у межах договору поставки з поставки вугілля на суму 15120000 грн, у тому числі 2520000 грн ПДВ, та з надання послуг по доставці вугілля на суму 1022020 грн, у тому числі 170336,67 грн ПДВ повинне було вчинити належні дії та заходи стосовно реєстрації оформлених податкових накладних № 12 (реєстраційний номер ) від 29.02.2024 та № 6 (реєстраційний номер ) від 21.02.2024.

Проте, Суд установив, що ТОВ «Глобал СОФТ Україна» цього як договірного, так і законодавчого обов`язку не виконало і на даний час наведені податкові накладні не зареєстровані.

Ці обставини вказують на протиправність у діях ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») щодо складання та реєстрації податкових декларацій.

У свою чергу, наслідком відсутності реєстрації податкових накладних у Реєстрі є неможливість віднесення податкового кредиту по проведеним господарським операціям і як наслідок на безпідставність перерахування суми податку на додану вартість у складі вартості таких операцій. Результатом таких наслідків є недоотримання ПАТ «Центренерго» податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 2690336,68 грн, що складає суми податку на додану вартість, сплаченого за податковими накладними № 12 (реєстраційний номер ) від 29.02.2024 та № 6 (реєстраційний номер ) від 21.02.2024.

Таким чином, протиправність дій ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») щодо нереєстрації податкових накладних стала наслідком недоотримання ПАТ «Центренерго» податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 2690336,68 грн, а тому ця обставина складає причинно-наслідковий зв`язок між порушенням та його наслідками.

За таких обставин, Суд установив, що ПАТ «Центренерго» шляхом надання наведених доказів довело:

- невиконання ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») обов`язку із забезпечення реєстрації податкових накладних, що є порушенням взятих на себе зобов`язань за договором та положень діючого законодавства;

- суму збитків, яка складає 2690336,68 грн, і стосується недоотриманого податкового кредиту;

- причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням обов`язку та сумою завданих збитків.

У свою чергу, ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») не надало доказів відсутності його вини у допущених порушеннях (відсутності реєстрації податкових накладних) взятих на себе зобов`язаннях як за законом, так і за договором.

Відтак, ТОВ «Тожрайм» повинне сплатити ПАТ «Центренерго» збитки у сумі 2690336,68 грн, які були спричинені внаслідок неналежного виконання договору та закону, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо річних та інфляційних

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 87610,60 грн інфляційних та 360489,43 грн річних, Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу:

- не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;

- розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція;

- у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

При визначенні правової природи збитків у контексті грошових зобов`язань, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такий висновок слідує з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2023 у справі № 686/7081/21 відступила, зокрема, від висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 826/17656/16 і Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 липня 2021 року у справі № 686/22674/20-ц про те, що передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання у виді компенсації інфляційних втрат і 3 % річних може виникати тільки у договірних правовідносинах і не стосується правовідносин, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, та її подальшим відшкодуванням (пункт 75), проте у пункті 82 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду підтвердила, що позивачка, у справі за позовом про відшкодування завданої їй майнової шкоди, обґрунтовуючи загальний грошовий розмір завданої їй шкоди, могла ставити питання про стягнення з держави 3 % річних й інфляційних втрат як частини відшкодування завданої шкоди.

У цьому контексті Суд вже вказав, що ТОВ «Тожрайм» (ТОВ «Глобал СОФТ Україна») не виконало встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних, що викликало неможливість включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту ПАТ «Центренерго» та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка є збитками ПАТ «Центренерго» (збитки - це грошове вираження шкоди).

Отже, між сторонами виникло грошове зобов`язання, оскільки одна сторона зобов`язана сплатити певну, визначену грошову суму стягувачу. Відповідно вимога про нарахування, передбачених статтею 625 ЦК України річних й інфляційних втрат, які є складовою відшкодування завданих збитків, є правомірною.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 05.09.2024 у справі № 914/2524/24.

З урахуванням наведеного Суд, перевірив розрахунок інфляційних за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) (сума заборгованості) = інфляційне збільшення, у зв`язку з чим інфляційні складають 360489,43 грн, виходячи із розрахунку:

- інфляційне збільшення на суму сплаченого податку на додану вартість по незареєстрованій податковій накладній 2520000 грн за період з 01.03.2024 по 03.04.2025 складає 338565,75 грн з розрахунку: 2520000 грн (сума сплаченого податку) х 113,435149% (індекс інфляції за період березень 2024 лютий 2025) 2520000 грн (сума сплаченого податку) = 338565,75 грн;

- інфляційне збільшення на суму сплаченого податку на додану вартість по незареєстрованій податковій накладній 170336,68 грн за період з 01.04.2024 по 03.04.2025 складає 21923,68 грн з розрахунку: 170336,68 грн (сума сплаченого податку) х 112,870795% (індекс інфляції за період квітень 2024 лютий 2025) 170336,68 грн (сума сплаченого податку) = 21923,68 грн.

Таким чином, інфляційне збільшення складає 360489,43 грн, як сума чисел, 338565,75 грн + 21923,68 грн.

Суд також перевірив розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (366) (кількість днів у році), у зв`язку з чим річні складають 87610,60 грн, виходячи із розрахунку:

а)

- 2520000 грн (сума сплаченого податку) х 3% х 306 днів (за період з 01.03.2024 по 31.12.2024) : 366 = 63206,56 грн;

- 2520000 грн (сума сума сплаченого податку ) х 3% х 93 дні (за період з 01.01.2025 по 03.04.2025) : 365 = 19262,46 грн.

- всього річні за сумою сплаченого податку 2520000 грн складає 82469,02 грн, як сума чисел 63206,56 грн + 19262,46 грн;

б)

- 170336,68 грн (сума сплаченого податку) х 3% х 275 днів (за період з 01.04.2024 по 31.12.2024) : 366 = 3839,56 грн;

- 170336,68 грн (сума сплаченого податку) х 3% х 93 дні (за період з 01.01.2025 по 03.04.2025) : 365 = 1302,02 грн.

- всього річні за сумою сплаченого податку 170336,68 грн складає 5141,58 грн, як сума чисел 3839,56 грн + 1302,02 грн.

Всього річні складають 87610,60 грн як сума чисел 82469,02 грн + 5141,58 грн.

Таким чином вимоги про стягнення інфляційних у сумі 360489,43 грн та річних у сумі 87610,60 грн підлягають задоволенню.

ВИСНОВКИ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, Суд уважає, що ТОВ «Тожрайм» не виконало взятих на себе зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість за проведеними господарськими операціями, у зв`язку з чим ПАТ «Центренерго» не змогло отримати податковий кредит на суму 2690338,68 грн, а тому повинне сплатити на користь останнього збитки у цій сумі, а також додатково 360489,43 грн інфляційних та 87610,60 річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати ПАТ «Центренерго» на сплату судового збору відповідно до платіжної інструкції № 1478 від 04.04.2025 у сумі 37661,24 грн, які у відповідності до приписів частини 2 статті 129 ГПК України підлягають віднесенню на ТОВ «Тожрайм».

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тожрайм» (адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Чикаленка Євгена, б. 1-А; ідентифікаційний номер 43305877) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (адреса: 08711, Київська область, Обухівський район, сел. Козин, вул. Рудиківська, буд. 49; ідентифікаційний код 22927045) 2690336,68 грн збитків, 360489,43 грн інфляційних, 87610,60 грн річних та 37661,24 грн судового забору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Скорочене рішення Суд проголосив 09.07.2025.

Повне рішення Суд склав 10.07.2025.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- ПАТ "Центренерго" в електронній формі до Електронного кабінету;

- ТОВ "Тожрайм": 25006, м. Кропивницький, вул. Чикаленка Євгена, б. 1-А.