ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1388/25

За позовом: Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» (68001, м. Чорноморськ, Одеської області, вул. Праці, б.6, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СЕРВІС» (68000, м. Чорноморськ, Одеської області, вул.Транспортна, буд.20/1, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Коротков С.О.

Представники сторін:

Від позивача: Саєвська Т.П. - на підставі довіреності №54;

Від відповідача: Розенбойм Ю.О. на підставі електронної довіреності від 13.11.2023р. та ордеру серії ВН №1346523 від 15.05.2025р.

Суть спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт ( далі- ДП «МТП) «ЧОРНОМОРСЬК» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ТРАНС-СЕРВІС» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 491 197 грн 94 коп., 3% річних у розмірі 835 грн 60 коп. та пені у розмірі 8 603 грн 50 коп.

Ухвалою суду від 14.04.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1388/25, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін, судове засідання призначено на 01.05.2025р. Протокольною ухвалою суду від 01.05.2025р. відкладено судове засідання на 15.05.2025р. Протокольною ухвалою суду від 15.05.2025р. відкладено судове засідання на 27.05.2025р. Протокольною ухвалою від 27.05.2025р. відкладено судове засідання на 03.07.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява №30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК`ФОП, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, що надійшла до суду 02.05.2025р..

Відповідач ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», проти позову заперечує з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 22.04.2025р.

Позивач зазначає, що 31.01.2020 р. між ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» ( Орендодавець) та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» ( Орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 20/9-о/д, зі строком дії до 31.01.2025р.

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються нормами Закону України від 03.10.2019 № 157-IX «Про оренду державного та комунального майна».

Разом з тим, Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р. № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», деталізовано окремі процедурні моменти передачі майна в оренду.

Позивач зазначає, що ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» звернулося до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» із заявою № ВП/04-105 від 09.04.2024р. про продовження Договору оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р. на 5 (п`ять) років, починаючи з 01.02.2025 року та в подальшому листом № ВП/10-312 від 30.10.2024р. підтвердило свій намір в продовженні Договору оренди №209/9-о/д від 31.01.2020р..

Враховуючи вищевказане звернення ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» листом №369/07.2-10 від 17.04.2024р. звернулося до Департаменту власності та корпоративного управління Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України з проханням розглянути вищевказане звернення ТОВ «ТРАНС -СЕРВІС» та прийняти рішення про продовження строку дії Договору оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р..

За результатами розгляду вищевказаного листа, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України листом №13837/16/10 24 від 30.07.2024р. повідомило про відмову балансоутримувачу в продовженні договору оренди індивідуально визначеного майна від 31.01.2020р. №209/9-о/д та погодженні укладання нового договору оренди майна строком на 5 років, у разі надходження нового пакету документів, після завершення дії діючого договору.

Як зазначає позивач, у зв`язку із відмовою Міністерства в погодженні продовження строку дії Договору та укладанні нового договору оренди з ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», закінченням строку дії Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 20/9-о/д, 02.01.2025 р. за ініціативою ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» було проведено аукціон, учасниками якого були: СП у вигляді ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ», що надало цінову пропозицію 761 544,07 грн. та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», що надало цінову пропозицію 769 160,00 грн. При цьому, ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» в даному аукціоні виступало як учасник, що згідно вимог п. 142 Порядку №483 мав переважне право на укладання договору.

За результатами проведеного електронного аукціону переможцем став чинний Орендар, який реалізує своє переважне право на продовження договору оренди: ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», , що підтверджується Протоколом про результати електронного аукціону №LLP001-UA-114, який сформовано 02.01.2025р.

На підставі результатів проведеного електронного аукціону, 30.01.2025 р. між ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 20/9-о/д, якою викладено Договір в новій редакції, строком на 5 (п`ять) років та підписано Акт приймання-передачі в оренду іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.01.2025р., яким ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» передано ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» кран портальний «Кондор» № 57 (інв. № 3859) та кран портальний «Кондор» № 114 (інв. № 3863).

За таких обставин, позивач вважає, що з 30.01.2025р. орендні відносини стосовно індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, визначеного в Акті приймання-передачі від 30.01.2025р., регулюються Додатковою угодою від 30.01.2025р. до Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 20/9-о/д, якою Договір викладено в новій редакції.

Згідно п.1.1 додаткової угоди Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

Пунктом 4 Умов додаткової угоди визначені об`єкти та склад майна, з якого вбачається, що індивідуально визначеним рухомим майном за даною угодою є: Кран портальний «Кондор» №57 (інв. №3859) та Кран портальний «Кондор» №114 (інв. №3863). Ринкова (оцінююча) вартість визначена на підставі звіту про оцінку Майна (ч.4 ст.8 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» №157- ІХ від 3 жовтня 2019) 57 146 900 грн, без ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. додаткової угоди майно передається в оренду з метою виконання згідно з пунктом 7 Умов, яким визначено цільове призначення майна.

Відповідно до п 2.1. додаткової угоди Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі майна підписується між Орендарем та Орендодавцем одночасно з підписанням цього договору. Акт приймання-передачі Майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна оприлюднюється на офіційному веб-сайті.

Виходячи з положень п.2.1 додаткової угоди, позивач дійшов висновку,що з 30.01.2025р., у день підписання акта приймання-передачі майна, ТОВ «ТРАНС СЕРВІС» вступило у строкове платне користування Майном.

За умовами п. 3.1. додаткової угоди орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 9 Умов додаткової угоди місячна орендна плата, визначена за результатами проведеного аукціону 769 160 гривень, без податку на додану вартість.

Позивач звернув увагу на те, що п. 10 Умов додаткової угоди сторонами погоджено, що якщо переможцем аукціону є особа, що була орендарем майна станом на дату оголошення аукціону, то розмір авансового внеску орендної плати становить 1 (одну) місячну орендну плату, (п. 150 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2022 № 483 ; постанова КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану») в розмірі 922 992 гривень, з податком на додану вартість.

Згідно п. 3.3 додаткової угоди Орендар сплачує орендну плату на рахунок Орендодавця/ Балансоутримувача, відповідно до пункту 16 Умов, щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.

Відповідно до п. 3.4. додаткової угоди Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Орендодавця/Балансоутримувача. На суму орендної плати нараховується податок на додану вартість. Орендодавець/Балансоутримувач надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Орендодавець/ Балансоутримувач передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість.

Позивач зазначив, що на виконання п. 3.4. додаткової угоди ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» направляло ТОВ «ТРАНС- СЕРВІС» рахунки та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на їхню електронну адресу за допомогою програмних засобів 1С: Підприємство для здійснення оплати, а саме рахунок №А/444 від 31.01.2025р. на суму 59 547 грн 88 коп. (з ПДВ), рахунок №А/856 від 28.02.2025р. на суму 922 920 грн ( з ПДВ), та рахунок №А/ЦБ00000100 від 14.02.2025р. на суму 922 992 грн (з ПДВ).

Крім того, зазначені рахунки та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) надано представнику Орендаря Лукі Ю.П. 17.03.2025р., що підтверджується реєстрами видачі рахунків та актів.

Однак, як зазначає позивач, відповідач не повернув до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» засвідчені екземпляри актів та не зазначив причину їх не підписання.

За таких обставин, позивач вважає акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) прийнятими Орендарем без зауважень і такими, що мають силу документу, підписаного ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС».

Позивач також зазначив, що, 14.02.2025 р. ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» сплатило грошові кошти у розмірі 29 773 грн 94 коп. з призначенням платежу «рахунок № А/444 від 31.01.2025», а також грошові кошти у розмірі 461 496 грн з призначенням платежу «рахунок № А/ЦБ 000000100 від 14.02.2025», які зараховано в оплату рахунку № А/856 від 28.02.2022р., що свідчить про часткове виконання умов додаткової угоди.

Таким чином, за розрахунком позивача, залишок заборгованості ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» з орендної плати рухомого майна в період з 16.02.2025р.-03.04.2025р. становить 491 197 грн 94 коп., оскільки ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» сплатило по кожному рахунку оплату у розмірі 50%.

На думку позивача, відповідач сплачує 50 % орендної плати, оскільки вважає, що до правовідносин оренди за Договором повинні бути застосовані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» в частині нарахування та сплати орендної плати, встановленої договором оренди в розмірі 50 %.

Позивач не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає, що відповідно до п. 9.1. Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р., цей Договір укладено строком на 5 (п`ять) років, і діє з дня його підписання та скріплення печатками сторін, до 31 січня 2025 року включно.

30 січня 2025 року ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» було повернуто ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» майно, що було предметом Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 20/9-о/д, а саме кран портальний «Кондор» № 57 та кран портальний «Кондор» № 114, що, на думку позивача, свідчить про фактичне припинення Договору, оскільки згідно п. 9.9. Договору обов`язок повернення майна в ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» виникає у разі припинення або розірвання Договору.

При цьому, позивач зауважив, що відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із ст. 18 цього Закону.

Абзацом першим п. 144 Порядку №483 визначено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону про оренду, а саме: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 Закону про оренду.

Згідно з п. 151 Порядку №483 передбачено що, у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна.

Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди. У разі відмови балансоутримувача від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди така угода укладається між орендодавцем та чинним орендарем.

Відповідно до абз.2 п. 74 Порядку №483, якщо договір продовжується за результатами аукціону і переможцем аукціону став чинний орендар, підписання актів приймання- передачі не потрібно, з огляду на те, що чинний орендар, який став переможцем аукціону, на підставі первісного договору оренди вже користується орендованим майном.

Таким чином, як зазначає позивач, ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», не дивлячись на те, що до діючого Договору була укладена Додаткова угода, фактично поверненням майна припинив дію Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р. та прийняв на себе нові зобов`язання вже в умовах воєнного стану.

Укладення додаткової угоди позивач розцінює як укладення нового договору за результатами аукціону, що відбувся після 24 лютого 2022 р., що позбавляє відповідача права сплачувати орендну плату в розмірі 50 %.

Участь відповідача в аукціоні після 24 лютого 2022 року, на думку позивача, достеменно свідчить про те, що відповідач, усвідомлюючи ризики, пов`язанні з орендою державного майна, погодився на виконання зобов`язань по сплаті орендної плати в повному обсязі.

Разом з тим, позивач зазаначив, що для уникнення непорозумінь щодо здійснення орендної плати під час введення воєнного стану звернувся листом №136/07.2-13 від 11.03.2025р. до Фонду державного майна України за роз`ясненнями щодо застосування знижки у розмірі 50 відсотків орендної плати до договорів оренди державного майна, які були укладені до 24.02.2022р. (тобто до введення воєнного стану), але які були продовжені шляхом укладання додаткової угоди з чинним орендарем, який став переможцем за результатами аукціону, проведеного під час дії воєнного стану. Але, відповіді отримано не було.

Враховуючи вищевикладене, ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» вважає, що відповідач повинен сплачувати 100 % орендної плати, визначеної за результатами електронного аукціону в Додатковій угоді до Договору, а отже, залишок заборгованості відповідача з орендної плати рухомого майна в період з 16.02.2025р.-03.04.2025р. становить 491 197 грн 94 коп.

Крім того, позивач зазначив, що згідно п. 3.8 додаткової угоди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем/Балансоутримувачем. Орендодавець/Балансоутримувач може звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договором, за якими у Орендаря є заборгованість.

Пунктом 3.9 додаткової угоди визначено, що на суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату надходження пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

На підставі зазначеного пункту додаткової угоди позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 8 603 грн 50 коп.

Також, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 835 грн 60 коп.

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань та з метою захисту свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу, позивач звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 491 197 грн 94 коп., 3% річних у розмірі 835 грн 60 коп., пеню у розмірі 8 603 грн 50 коп.

Відповідач ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що спір у справі стосується наявності або відсутності у Товариства правових підстав для сплати орендної плати за користування об`єктом оренди за Договором у розмірі 50 % розміру орендної плати, встановленої Договором, з урахуванням її індексації - після 01 лютого 2025 року.

Відповідач зазначає, що 09.04. 2024 р. він звернувся до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» із заявою про продовження Договору без проведення аукціону, на підставі ч. 1 та аб. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019р. №157-ІХ та п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону.

На підставі вказаної заяви, ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» звернулося до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України із заявою про продовження Договору, посилаючись на положення ч. 1 та аб. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019р. №157-ІХ та п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону щодо можливості продовження договору оренди без проведення аукціону.

Листом від 30.07.2024 р. за вих №13837/16/10-24 Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України відмовило в продовженні Договору та погодило укладання нового договору оренди державного майна строком на 5 років, у разі надходження нового пакету документів, після завершення дії діючого договору.

З огляду на вказане, відповідач вважає, що до правовідносин щодо подальшого (після 01.02.2025р.) користування ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» об`єктом оренди застосовуються відповідні положення законодавства України щодо проведення аукціонів з питань оренди державного та комунального майна.

Відповідач зазначає, що ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» було оформлено оголошення про передачу в оренду рухомого майна, щодо якого орендодавцем прийнято рішення про продовження терміну дії на аукціоні. Відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону №LLP001- UA-114 від 06.02.2025 р. вказаний аукціон відбувся 02.04.2025 р., склад лоту - Продовження договору оренди від 31.01.2020 р. Nє20/9-о/д державного рухомого майна: - «Кран портальний "Кондор" Nє57 інв. Nє3859) - Кран портальний "Кондор" Nє114 інв. Nє3863), 1. Кран портальний "Кондор" Nє57 інв. Nє3859), перебуває в задовільному стані; Кран портальний "Кондор" Nє114 інв. Nє3863), перебуває в задовільному стані».

Переможцем аукціону, згідно вказаного Протоколу, визнано ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС».

Як зазначає відповідач, за результатами зазначеного аукціону, ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» було укладено Додаткову угоду до Договору від 30.01.2025 р.

При цьому, п.п. 5.1. п. 5 Розділу І вказаної Угоди «Змінювані умови договору» передбачено, що майно (об`єкт оренди) отримано в оренду за процедурою продовження за результатами проведення аукціону.

Відповідач зазначає, що виходячи з положень ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019р. №157-ІХ, законодавець розрізнює два правові механізми продовження дії договорів оренди державного та комунального майна із використанням процедури проведення аукціону, та без вказаної процедури.

Аналогічна норма міститься в п. 134 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», згідно якого продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

При цьому, відповідач звертає увагу на те, що обидва правові механізми передбачають саме продовження дії існуючих договорів оренди.

Відповідач також зауважив, що Товариством, як орендарем за Договором, була дотримана процедура повідомлення Орендодавця, як балансоутримувача за Договором, про намір продовження дії Договору.

Відповідно до п. 151 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. №483 у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди. У разі відмови балансоутримувача від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди така угода укладається між орендодавцем та чинним орендарем.

Якщо переможцем став інший учасник аукціону, договір з чинним орендарем припиняється у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено. При цьому якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону або до моменту настання випадку, передбаченого пунктом 152 цього Порядку.

З огляду на викладене та враховуючи, що переможцем аукціону, згідно Протоколу про результати електронного аукціону №LLP001-UA-114 від 06.02. 2025 р., стало ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» як «чинний орендар» за Договором, відповідач вважає, що Договір оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р. не припинився у зв`язку із закінченням строку дії, на який його було укладено, а його дію було пролонговано згідно Додаткової угоди до цього Договору, яку було укладено 30 січня 2025 року.

Також, відповідач звертає увагу, що електронний аукціон, за результатами якого було складено Протокол про результати електронного аукціону №LLP001-UA-114 від 06.02.2025 р., є аукціоном, за результатами якого не відбувалось укладання нового договору оренди, а є таким, за результатами якого відбулось продовження раніше укладеного Договору оренди від 31 січня 2020 року.

ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» зазначило, що відповідно до п.п. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди з урахуванням її індексації).

За таких обставин, враховуючи те, що ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» є орендарем за Договором оренди від 31.01. 2020 р., тобто таким договором, що є чинним станом на 24 лютого 2022 року, відповідач вважає, що на нього розповсюджується дія п.п. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. № 634, у зв`язку із чим він має сплачувати орендну плату у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди з урахуванням її індексації.

При цьому, відповідач вважає безпідставним посилання позивача на положення п.п. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. щодо аукціонів, «що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше», адже вказане положення, згідно буквального змісту цитованої норми, застосовується до договорів, як були укладені на підставі таких аукціонів, а не продовжені.

Також відповідач наголошує, що Постанова Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. не змінює розмір орендної плати за відповідними договорами оренди, а лише передбачає, що «орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди з урахуванням її індексації).».

Враховуючи це, відповідач вважає безпідставним посилання позивача на те, що «пунктом 10 Умов Угоди погоджено, що якщо переможцем аукціону є особа, що була орендарем майна станом на дату оголошення аукціону, то розмір авансового внеску орендної плати становить 1 одну) місячну орендну плату, пунктом 150 Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2022 №483 далі - Порядок); постановою КМУ від 27.05.2022 №634 «про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану») в розмірі 922 992.00 гривень, з. податком на додану вартість», оскільки, Постанова КМУ від 27.05.2022р. не змінює розмір орендної плати за відповідними договорами оренди та розмір авансових внесків, а лише встановлює обмеження (пільгу) у нарахуванні орендної плати протягом відповідного періоду.

На думку відповідача, всіх зазначених вище обставин не спростовує факт складання ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» акту приймання-передачі від 30 січня 2025 року, адже дії сторін Договору не можуть змінити факт наявності саме продовження Договору, а не укладання нового договору оренди.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що позивачем безпідставно нараховано ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» орендну плату за користуванням об`єктом оренди без врахуванням імперативних положень п.п. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. Nє 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив, що 31.01.2020р. між ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» (Орендар) та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» (Орендодавець) був укладений Договір оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно (надалі -«майно»), що знаходиться на балансі Орендодавця - ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», вартість якого визначена згідно із Звітом №2111 про незалежну оцінку вартості портового обладнання (портальних кранів у кількості 2 одиниці),що виконаний ТОВ «Експертне агентство «Укрконсалт» станом на 26.12.2019 р., і становить за незалежною оцінкою 53 957 433 грн.

Найменування, характеристика, кількість, вартість, стан та іншу інформацію про майно зазначено у Переліку майна, який є Додатком №1 до цього Договору та невід`ємною його частиною (п.1.2 Договору).

Згідно додатку №1 майном є Кран портальний «Кондор» №57 (інв. №3859) та Кран портальний «Кондор» №114 (інв. №3863).

Майно передається в оренду з метою виконання Орендарем вантажних операцій в Морському порту «Чорноморськ» на причалах №11, №12, №14, №15 (п.1.3 Договору).

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Враховуючи те, що об`єкт оренди є державною власністю, на правовідносини, що склалися між сторонами за Договором оренди №20/9-о/д розповсюджуються положення Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Отже, між сторонами за Договором оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р. склалися орендні правовідносини.

31 січня 2020р. сторони також склали акт приймання-передачі майна, згідно якого Орендодавець передав Орендарю обєкт оренди - Кран портальний «Кондор» №57 (інв. №3859) та Кран портальний «Кондор» №114 (інв. №3863).

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами розділу 3 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами та доповненнями) і становить 448 745 грн 98 копю (п.3.1). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (п.3.3). Орендна плата перераховується безготівковими платежами на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 25-го числа місяця наступного за звітним (п.3.6). Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з Орендаря з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.7). Надміру сплачена сума орендної плати підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю (п.3.8). Зобов`язання Орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць (останні місяці) оренди (п.3.9). У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за Актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі (п.3.10).

Відповідно до п.9.1 Договору цей Договір укладено строком на 5 років, і діє з дня його підписання та скріплення печатками сторін, до 31 січня 2025р. включно.

З 01.02.2020р. набрав чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019р., відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Крім того, у ст.18 зазначеного Закону встановлено новий порядок продовження договору оренди, згідно з яким продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна затверджений постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020р. «Деякі питання оренди державного та комунального майна» (далі Порядок №483), яка набрала чинності 17.06.2020р.

Відповідно до п. 134 Порядку №483 продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

За п.144 Порядку №483 після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону.

Листом від 09.04.2024р. за №ВП/04-105 ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» звернулося до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» щодо продовження Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р. на 5 років, починаючи з 01.02.2025р. Обгрунтовуючи Орендар посилався на положення ч.1 та абз.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.2 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону. Лист отримано позивачем 10.04.2024р.

Листом від 17.04.2024р. за №369/07.2-10 ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК», враховуючи звернення ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», просило Департамент власності та корпоративного управління Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України розглянути звернення ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» щодо продовження договору оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р. та прийняти рішення щодо продовження строку дії договору оренди. При цьому, у зазначеному листі ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» також посилалося на положення ч.1 та абз.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.2 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону.

Листом від 30.07.2024р. за №13837/16/10-24 Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України повідомило про відмову балансоутримувачу в продовженні договору оренди індивідуально визначеного майна №20/9-о/д від 31.01.2020р. та погодження укладання нового договору оренди державного майна строком на 5 років, у разі надходження нового пакету документів, після завершення дії діючого договору.

Листом від 30.10.2024р. за №ВП/10-312 ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» просило розглядати цей лист як заяву про продовження договору оренди №20/9-о/д від 31.01.2020р. та підтвердило свій намір в продовженні зазначеного Договору за результатами аукціону. Лист отримано позивачем 30.10.2024р.

У подальшому, ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» було розміщене оголошення про передачу в оренду державного рухомого майна щодо якого орендодавцем прийнято рішення про продовження терміну дії на аукціоні ( ключ (номер) об`єкта державної власності, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду ).

Згідно Протоколу про результати електронного аукціону LLP001-UA-114 по лоту : продовження договору оренди від 31.01.2020р. №20/9-о/д державного рухомого майна: - Кран портальний «Кондор» №57 (інв. №3859) та Кран портальний «Кондор» №114 (інв. №3863, переможцем електронного аукціону (учасник, що подав єдину заяву/чинний орендар, який реалізує своє переважне право на продовження договору оренди ) стало ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС».

Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.

Отже, у даному випадку, як у заяві ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», у листах ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК», у лоті електронного аукціону, у Протоколі про результати електронного аукціону LLP001-UA-114, мова йшла саме про продовження Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р., а не про укладення нового договору оренди.

Крім того, згідно п.151 Порядку №483 у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди. У разі відмови балансоутримувача від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди така угода укладається між орендодавцем та чинним орендарем.

Додаткова угода про продовження договору оренди майна оприлюднюється в порядку та строки, передбачені цим Порядком для оприлюднення договорів оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2025р. ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» (Орендодавець / балансоутримувач) та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» (Орендар) уклали Додаткову угоду до Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р., якою, відповідно до положень п.151 Порядку №483, виклали Договір у новій редакції.

Таким чином, укладання сторонами саме Додаткової угоди до Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р. свідчить про продовження договірних відносин, що склалися на підставі Договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №20/9-о/д від 31.01.2020р., та лише викладення його у новій редакції, а не укладання нового договору.

За таких обставин, хибним є посилання позивача у справі на те, що лише з 30.01.2025р., у день підписання акта приймання-передачі майна, ТОВ «ТРАНС СЕРВІС» вступило у строкове платне користування майном.

Суд також звертає увагу на те, що саме по собі складання акту приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди жодним чином не свідчить про припинення правовідносин між сторонами, адже, навпаки, складання такого акту є наслідком припинення договору, що випливає з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України.

У даному ж випадку, припинення правовідносин не відбулося, навпаки, вони були продовжені сторонами у порядку, встановленому чинним законодавством.

Акти приймання-передачі об`єкту оренди є додатками до договору оренди і укладаються лише у випадку наявності певних правовідносин, у разі їх виникнення або припинення.

Отже, складені 30.01.2025р. акт приймання-передачі (повернення) майна до Договору оренди рухомого майна від 31.01.2020р. №20/9-о/д та акт приймання-передачі в оренду окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.01.2025р. у даному випадку не мають юридичного значення у якості доказів припинення Договору оренди рухомого майна від 31.01.2020р. №20/9-о/д.

Відповідно до п.4.1 Змінюваних умов Договору об`єктом оренди є - Кран портальний «Кондор» №57 (інв. №3859) та Кран портальний «Кондор» №114 (інв. №3863).

Згідно п.5 та п.5.1 Змінюваних умов Договору процедурою, в результаті якої майно отримано в оренду є продовження за результатами проведення аукціону.

Цільовим призначенням майна є виконання Орендарем вантажних операцій в морському порту «Чорноморськ» на причалах №11-№15 ( п.7.1 Змінюваних умов договору ).

За умовами п.9.1 Змінюваних умов Договору місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 769 160 грн (без ПДВ).

Згідно розділу «Орендна плата» незмінюваних умов Договору в редакції від 30.01.2025р. Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.1). Якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року (п.3.2). Орендар сплачує орендну плату на рахунок Орендодавця/Балансоутримувача, відповідно до пункту 16 Умов, щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (п.3.3). Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Орендодавця/Балансоутримувача. На суму орендної плати нараховується податок на додану вартість. Орендодавець/Балансоутримувач надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Орендодавець/Балансоутримувач передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість (п.3.4). Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем/Балансоутримувачем. Орендодавець/Балансоутримувач може звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договором, за якими у Орендаря є заборгованість (п.3.8). На суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п.3.9).

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач у справі, прийнявши на себе зобовязання щодо сплати орендної плати у відповідному розмірі та у відповідному порядку має виконувати його.

Але, як вірно зазначає відповідач, відповідно до п.п.4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» в редакції, чинній станом на дату укладання Додаткової угоди до Договору оренди рухомого майна від 31.01.2020р. №20/9-о/д ) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям єдиних майнових комплексів (їх структурних підрозділів), крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 75 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації); орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації); орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту.

У п.п.3 п.1 Постанови мова йде про орендарів, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей.

При цьому, за п.п.5 п.1 Постанови звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Таким чином, з огляду на встановлені вище фактичні обставини правовідносин між сторонами у справі, ТОВ «ТРАНС СЕРВІС» є орендарем за Договором від 31 січня 2020 року, що є чинним станом на 24 лютого 2022 року, і вказаний Договір не є таким, що укладений після цієї дати, а є таким, що продовжений після вказаної дати.

Суд звертає увагу на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. №634 не містить застереження щодо можливості або неможливості застосування її пункту 1 до договорів, які були чинними станом на 24 лютого 2022 року, та продовжувались в подальшому. Отже, норма п.п. 4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 року №634 в повній мірі застосовується до договорів, які були чинними станом на 24 лютого 2022 року та продовжувались у подальшому після вказаної дати.

З урахуванням цього, безпідставним є посилання позивача на положення п..п. 4 п.у 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. №634 щодо аукціонів, «що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше», адже вказане положення, згідно буквального змісту цитованої норми, застосовується до договорів, як були укладені на підставі таких аукціонів, а не продовжені.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що Орендар - ТОВ «ТРАНС СЕРВІС», правомірно сплачує орендну плату у розмірі 50% від розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

За таких обставин, безпідставною та не підтвердженою наданими до справи доказами є вимога ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» про стягнення з ТОВ «ТРАНС СЕРВІС» заборгованості з орендної плати у розмірі 491 197 грн 94 коп., що є підставою для відпоси у задоволенні позову у цій частині.

Вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 8 603 грн 50 коп. та 3% річних у розмірі 835 грн 60 коп. у даному випадку є похідними від вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 491 197 грн 94 коп., а тому не підлягають задоволенню у зв`язку із відмовою у стягнення основного боргу.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СЕРВІС» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 491 197 грн 94 коп., 3% річних у розмірі 835 грн 60 коп. та пені у розмірі 8 603 грн 50 коп. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 08 липня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога