РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/370/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави,

вул. Є. Лоскота, 1, селище Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000,

в особі позивача: Чернігівської обласної ради, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області,

вул. Слов`янська, 51А, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівська область, 17050;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство Козелецьрайагролісгосп, с. Кошани Чернігівського району Чернігівської області, 17061;

про витребування земельної ділянки лісового фонду

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Волкодав І.Ю. адвокат, ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1560636, виданий 02.04.2025;

від третьої особи: Городнича Т.В. адвокат, ордер на надання правничої допомоги серія СВ № 1110350, виданий 13.05.2025;

від прокуратури: Кошова І.М. прокурор відділу.

У судовому засіданні 09.07.2025, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Керівником Козелецької окружної прокуратури поданий позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про витребування з незаконного володіння Кіптівської сільської ради на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки за кадастровим номером :79:104:0002, площею 38,5729 га (далі спірна), розташованої на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка, в силу положень статей 19, 57, 83 Земельного кодексу України (далі ЗК України) та статті 5 Лісового кодексу України (далі ЛК України), відноситься до земель лісогосподарського призначення комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному ЛК України.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження; залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Козелецьрайагролісгосп», як постійного користувача спірною земельною ділянкою; призначив підготовче засідання в справі на 14.05.2025 о 12:30; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору (ухвала від 22.04.2025).

Відповідач скористався правом на подачу відзиву на позов, заперечив проти задоволення позовних вимог. Вважає, що прокурором не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що спірна земельна ділянка належить Чернігівській обласній раді на титулі права власності. Просив врахувати, що в силу п. 24 Перехідних положень ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом, землями комунальної власності вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, а тому Кіптівська сільська ОТГ в особі Кіптівської селищної ради є власником спірної земельної ділянки, розташованої на підвідомчій їй території.

Прокурор скористався правом на подачу відповіді на відзив, позов підтримав.

Третя особа скористалась правом на подачу письмових пояснень по суті спору, підтримала позов у повному обсязі з підстав, наведених прокурором у позовній заяві.

14.05.2025, у підготовче засідання прибули повноважні представники відповідача, третьої особи та прокурор; позивач не прибув (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань не надіслав, про дату, час та місце слухання справи повідомлений завчасно засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

За результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 04.06.2025, про що позивач повідомлений в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), засобами електронного зв`язку, в підсистемі Електронний суд.

04.06.2025, у судове засідання прибули: повноважні представники сторін, третьої особи та прокурор.

Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав прокурора, представників позивача, відповідача, третьої особи, оголосив перерву в судовому засіданні до 11.06.2025.

11.06.2025, суд відклав розгляд справи по суті на 09.07.2025, у зв`язку з відсутністю технічної можливості забезпечити участь представниці відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів (наказ Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 № 23-од "Про організаційні заходи, пов`язані з проведенням капітального ремонту в будівлі суду").

09.07.2025, у судове засідання прибули повноважні представники відповідача, третьої особи та прокурор.

Неприбуття належним чином повідомленого представника позивача в судове засідання не є перешкодою для вирішення спору по суті, за наявними матеріалами справи, з урахуванням змісту частини 1 та п. 1 частини 3 статті 202 ГПК України.

Суд продовжив розгляд справи по суті, розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 6 ЛК України (в редакції чинній станом на 27.03.2001) всі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України, яка делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначеними цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів у межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду в постійне користування або вилучають їх у порядку, визначеному Земельним (561- XII) та цим кодексами.

За частиною 1 статті 4 ЗК України від 18.12.1990 № 561-XII (в редакції чинній станом на 27.03.2001) у державній власності перебувають усі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають у загальнодержавній власності.

Згідно з п. 1 частини 1 статті 12 та п. 1 частини 1 статті 13 ЛК України (в редакціях чинних станом на 27.03.2001) до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування в порядку, встановленому статтею 19 цього Кодексу, за частиною 4 якої обласні Ради народних депутатів повноважні надавати в користування земельні ділянки із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; та в усіх інших випадках, крім передбачених частинами 1 - 3 і 5 цієї статті.

До відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними.

За статтею 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Виходячи з приписів частин 1, 2 статті 9 ЛК України (в редакції чинній на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001) користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, в яких створені спеціалізовані підрозділи (далі - постійні лісокористувачі), для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За п. 21 частини 1 статті 43 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Рішенням Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) Про надання в постійне користування земель лісового фонду від 27.03.2001, відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99, дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству Козелецьрайагролісгосп (далі третя особа) надані в постійне користування для ведення лісового господарства земельні ділянки лісового фонду, що були в користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили своє існування в процесі реформування і належать до земель запасу на території Козелецького району, загальною площею 14333,6 га.

Дане рішення прийняте Чернігівською обласною радою в межах своїх повноважень, наразі є чинним.

Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство Козелецьрайагролісгосп створене на підставі наказу Обласного комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства Чернігівоблагроліс від 27.12.2000 № 9, зареєстроване 16.01.2001 за розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 19, на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, входить до сфери Управління комунального майна Чернігівської області (п. 1.1. Статуту ДП Козелецьрайагролісгосп).

Третя особа є лісокористувачем за рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001, основним видом діяльності якого є спеціалізоване ведення лісового господарства. Засновником Підприємства є комунальне підприємство Чернігівоблагроліс Чернігівської обласної ради (пункти 1.2., 2.2., 3.8., 3.9. Статуту ДП Козелецьрайагролісгосп).

Згідно з п. 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державний земельний кадастр від 07.07.2011 № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до п. 5 розділу VIII Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності ЗК України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово - картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

Відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства ДАСП «Козелецьрайагролісгосп» (матеріали лісовпорядкування: 2005, 2015 роки), у користуванні Підприємства на території Чемерівської сільської ради Козелецького району перебуває земельна ділянка площею 40,8 га в межах лісового кварталу 88.

За даними Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО Укрдержліспроект, лист від 03.07.2024 № 02-768 (на запит прокурора від 27.06.2024 № 50-77-2829вих-24), відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2015 року та межами земельних ділянок згідно з наданими координатами поворотних точок: земельна ділянка за кадастровим номером :79:104:0002 накладається на межі лісового кварталу 88 ДАСП Козелецьрайагролісгосп.

На замовлення ДП «Козелецьрайагролісгосп» землевпорядною організацією БПП «Позитив» виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 40,8 га для ведення лісового господарства на території Кіптівської ОТГ Чернігівського району Чернігівської області.

На підставі технічної документації із землеустрою, розробленої БПП «Позитив», в Державному земельному кадастрі, 20.12.2022, зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером :79:104:0002, площею 38,5729 га (спірна), за цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (за кодом 09.01.), категорія земель землі лісогосподарського призначення; земельна ділянка розташована на території Кіптівської сільської ради; про що свідчить витяг з ДЗК НВ-024, сформований на 27.09.2024.

Будь-яких порушень при внесенні відомостей про спірну земельну ділянку до ДЗК, судом не встановлено.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка: 384682730, сформована на 27.06.2024), 04.04.2023, державним реєстратором Остерської міської ради Кезлею В.М., на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI, ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, відомостей з ДЗК від 04.04.2023 № 62825880, зареєстроване за Кіптівською сільською радою право комунальної власності на земельну ділянку площею 38,5729 га, за кадастровим номером :79:104:0002 (спірна), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

Право постійного користування спірною земельною ділянкою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за ДП «Козелецьрайагролісгосп» 25.07.2023, підстава внесення запису: рішення Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001.

Прокурором, в інтересах держави, скерований до суду віндикаційний позов про витребування на користь належного власника - територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Ради, земельної ділянки площею 38,5729 га, за кадастровим номером :79:104:0002, що незаконно, 04.04.2023, зареєстрована за Кіптівською сільською радою, без урахування вимог пунктів 3, 7 розділу ІІ Перехідних та прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06.09.2012 № 5245-VІ.

Підстави представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради, прокурор обґрунтовує неналежним виконанням власником повноважень щодо захисту порушеного права власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області на спірну земельну ділянку, що належить до земель лісогосподарського призначення, та є об`єктом підвищеного захисту зі сторони держави зі спеціальним режимом використання.

Реєстрація Кіптівською сільською радою права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває в постійному користуванні комунального спеціалізованого підприємства та в власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, з порушенням норм земельного законодавства, за відсутності належних правових підстав, створює передумови використання даної ділянки всупереч її цільового призначення та порушує інтереси держави в особі Чернігівської обласної ради.

Чернігівська обласна рада була обізнана з фактом порушення речового права (права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :79:104:0002), про що свідчить зміст листа Ради від 12.08.2024 № 02-03/677 (на запит прокурора від 22.07.2024 № 50-77-3107вих24), проте повідомила, що не має наміру самостійно вживати заходи на відновлення порушених прав, з огляду на обмеженість фінансових ресурсів.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Кіптівської сільської ради про витребування земельної ділянки лісового фонду.

Наявність у прокурора підстав захисту інтересів держави в межах даної справи сторонами під сумнів не ставиться.

Щодо протиправного вибуття спірної земельної ділянки з власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Суд установив, що на підставі рішення Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001, прийнятого в межах повноважень Ради, ДАСП Козелецьрайагролісгосп (лісокористувач, засновником якого є комунальне підприємство Чернігівоблагроліс Чернігівської обласної ради, ) надані в постійне користування для ведення лісового господарства землі лісового фонду загальною площею 14333,6 га, до складу яких увійшла спірна земельна ділянка (територія Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, лісовий квартал: 88 площею 40,8 га).

Відповідно до п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06.09.2012 № 5245-VІ, з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013), землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки:

а) на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" п. 4 цього розділу.

Пунктом 7 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 5245-VІ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Виходячи з положень Закону № 5245-VІ, починаючи з 01.01.2013, спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення знаходилась в власності територіальної громади, сіл, селищ і міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради та перебувала в постійному користуванні ДАСП Козелецьрайагролісгосп згідно з чинним рішенням Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001. Право постійного користування на спірну земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за ДАСП Козелецьрайагролісгосп 25.07.2023.

Відповідно до п. 20 частини 1 статті 43 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключних повноважень обласних рад належить вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Абзацом 2 п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи.

Таким чином, обласні ради здійснюють функції власника майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, в тому числі землею.

Отже, земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні ДАСП Козелецьрайагролісгосп належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, управління якою здійснює Чернігівська обласна рада (позивач).

Розпорядження землями, що знаходяться в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області віднесено до повноважень обласної ради (стаття 8 ЗК України).

Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням Укрдержліспроект, який здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності та відомчої підпорядкованості, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування, підтверджено накладання земельної ділянки площею 38,5729 га, за кадастровим номером :79:104:0002, на земельну ділянку кварталу 88 земель лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДАСП «Козелецьрайагролісгосп» (лист від 03.07.2024 № 02-768, до якого доданий фрагмент накладки на ортофотоплан межі кварталу 88 ДАСП «Козелецьрайагролісгосп»).

Виходячи з установлених обставин, суд дійшов висновку про доведеність на підставі належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, порушення речового права територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області, в особі Чернігівської обласної ради, на земельну ділянку площею 38,5729 га, за кадастровим номером :79:104:0002, що протиправно вибула з її власності за фактом реєстрації, 04.04.2023, спірної ділянки за Кіптівською селищною радою (відповідачем у справі).

Щодо обраного прокурором способу захисту.

Відповідно до частини 2 та пункту «б» частини 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з усталеною позицією Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Таким чином, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає в вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому, відповідно до статті 396 ЦК України, за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає в відновленні володіння власника (титульного володільця), що, в свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (п. 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

Тобто предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) з чужого незаконного володіння.

Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина 1 статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може.

У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння такою особою таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

У пункті 56 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов), в порядку статті 387 ЦК України, є належним та ефективним способом захисту права власності. Такий висновок наведений також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За частиною 3 статті 26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до п. 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц (пункт 87)).

Усталеною є практика Великої Палати Верховного Суду, коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, а отже, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, від 22.01.2025 у справі № 446/478/19).

Підсумовуючи викладене вище, слід зазначити, що коли право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому Реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)).

З урахуванням наведеного, за висновком суду, належним способом захисту права позивача в даному випадку є віндикаційний позов про витребування земельної ділянки з володіння відповідача, що відповідає сталій практиці Верховного Суду в аналогічних спорах.

Суд також дійшов висновку, що на момент реєстрації права власності Кіптівська сільська рада не знала і не могла знати про статус спірної земельної ділянки, оскільки на момент вчинення реєстраційних дій (04.04.2023) Державний реєстр речових прав не містив будь-яких відомостей щодо права постійного користування Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Козелецьрайагролісгосп відносно спірної земельної ділянки, відтак, суд установив, що відповідач є добросовісним набувачем.

За частиною 4 статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках.

У даному випадку, суд не вирішує питання компенсації за витребуване майно в добросовісного набувача, передбачені частиною 5 статті 390 ЦК України, оскільки відповідач набув спірне майно безоплатно.

Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4597,31 грн (платіжна інструкція від 23.12.2024 № 3817) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 50, 53, 55, 73 - 80, 86, 126, 129, 202, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов керівника Козелецької окружної прокуратури (вул. Є. Лоскота, буд. 1, селище Козелець, Чернігівська область, 17000; ) в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) до Кіптівської сільської ради (вул. Слов`янська, 51А, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівська область, 17050; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Козелецьрайагролісгосп (с. Кошани Чернігівського району Чернігівської області, 17061; ) про витребування земельної ділянки лісового фонду.

2. Витребувати з незаконного володіння Кіптівської сільської ради () на користь держави в особі Чернігівської обласної ради () земельну ділянку за кадастровим номером :79:104:0002, площею 38,5729 га, що розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

3. Стягнути з Кіптівської сільської ради (вул. Слов`янська, 51А, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівська область, 17050; ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; ) судовий збір у сумі 4597,31 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 14.07.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко