УХВАЛА

07 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/11419/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025

у справі за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Південний"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"

про стягнення 19 699 782,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Державне підприємство "Морський торговельний порт "Південний" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" 19 699 782,00 грн, з яких: 17 346 553,80 грн - збитки, 2 358 228,20 грн - штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 28.12.2020 №Т/ВГЕ-377/20.

2. Господарський суд міста Києва рішенням від 10.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025, позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

3. 20.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:

- суди попередніх інстанцій застосували ч.2 ст.193 та статей 224, 225 Господарського кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі №921/358/24;

- суди попередніх інстанцій не застосували нормативно-правовий акт, що підлягає застосовуванню до спірних правовідносинах, а саме пп.16 п.1 (наразі пп.14 п.1) постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 25.02.2022 №332 (доповненим згідно з постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 та визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 08.04.2020 №766"), наразі пп.16 п.1 виключено на підставі постанови НКРЕКП №1231 від 28.06.2024, яким встановлено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період дії правового режиму воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування; суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норми, що викладені у постановах від 17.12.2024 у справі №910/6337/23, від 06.06.2024 у справі №910/4269/22, від 11.06.2024 у справі №910/4263/22, від 12.06.2024 у справі №910/4286/22 та від 25.06.2024 у справі №922/658/22, а також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 щодо неможливості ухвалення судом рішення про стягнення штрафних санкцій у період правового режиму воєнного стану за договорами на ринку електричної енергії незалежно від того, за який період позивачем були нараховані такі штрафні санкції, відповідно до приписів постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332;

- необґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у сумі 17 346 553,80 грн, оскільки позивач не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, що відповідає висновкам, викладеним у цій частині у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 у справі №922/2897/21 та від 14.06.2022 у справі №922/2394/21.

5. Скаржник також вказує, що його позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах та спорах щодо стягнення збитків, а саме:

- необхідність повного складу правопорушення: Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №905/2191/15 підкреслив, що для стягнення збитків потрібні всі елементи цивільного правопорушення - протиправність, шкода, причинно-наслідковий зв`язок, вина; при недоведеності хоча б одного елементу у відповідальності має бути відмовлено; у цій справі відсутні як протиправність та вина, так і причинний зв`язок;

- причинно-наслідковий зв`язок як обов`язкова умова відповідальності: Верховний Суд неодноразово зазначав, що шкода підлягає відшкодуванню лише якщо вона є прямим, об`єктивним наслідком дій боржника (постанова Верховного Суду від 02.05.2024 у справі №914/127/20;

- право сторін на відмову від зміни ціни та наслідки цього: об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 фактично захистила право замовника не погоджувати невигідне підвищення ціни навіть при коливанні ринку; суд роз`яснив, що відмова покупця підписати додаткову угоду про підвищення ціни не є порушенням чи розірванням договору з його боку; це лише сигнал постачальнику, який може або продовжувати виконувати договір на старих умовах, або ініціювати припинення договору, якщо виконання стало для нього збитковим; відповідач діяв саме так, повідомивши за 20 днів про зміну ціни і отримавши відмову; суди цього не врахували;

- обмеження відповідальності розміром реальних втрат та поведінкою кредитора: Верховний Суд неодноразово ставав на заваді спробам стягнути з боржника більше, ніж реально втрачено: у справі №916/901/24 Верховний Суд погодився, що 3% річних і пеня можуть бути зменшені на 90%, якщо боржник діяв добросовісно, а кредитор не довів реальних збитків; у цій справі кредитор взагалі не має чистих збитків, а відповідач діяв добросовісно, тому стягнення повних санкцій суперечить вищенаведеному підходу;

- відсутність збитків при отриманні податкового кредиту: Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.12.2023 у справі №926/990/21 фактично визнала, що зменшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця, а тому його втрата підлягає відшкодуванню; у цій справі позивач отримав податковий кредит на всю сплачену суму ПДВ постачальнику "останньої надії", отже його майнові інтереси навіть покращилися (податковий кредит збільшився).

6. Зважаючи на обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

7. Скаржник також заявив клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

8. В обґрунтування цього клопотання скаржник зазначає, що: 1) виконання судових рішень призведе до негативних наслідків (стягнення значної суми коштів), що поставить під сумнів можливість виконання інших договорів; для відновлення порушених прав товариства необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; 2) на момент розгляду цієї справи у провадженні суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа ;908/948/23 щодо застосування постанови НКРЕКП №332 до зобов`язань, що виникли до початку воєнного стану, а також справа №920/19/24 перебуває у провадженні Великої Палати Верховного Суду щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі".

9. Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

10. Відповідно до абз.2 ч.4 ст.294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

11. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

12. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

13. Заява про зупинення виконання (дії) судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини та наявністю доказів в підтвердження таких обставин.

14. Оскільки у клопотанні відсутні переконливі доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку, враховуючи положення статей 18, 333 ГПК, у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/11419/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025.

2. Призначити до розгляду справу №910/11419/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 на 06 серпня 2025 року о 14:00 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 21.07.2025.

4. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025.

5. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

6. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

9. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/11419/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець