09.07.2025Справа № 910/8592/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролідер.ЮА"
до Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Олеговича
про стягнення 559 782,83 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача: Войтко О.В. за ордером від 24.06.2024 року серії АА № 1263114;
від відповідача: Джумеля Н.Г. за ордером від 31.07.2024 року серії ВІ № 1234422.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролідер.ЮА" (далі - позивач, Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Олеговича (далі - відповідач, Підприємець) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 559 782,83 грн., з яких: 483 185,97 грн. - заборгованість за договором зберігання від 01.11.2023 року № 6, 69 349,07 грн. - пеня, 7 247,79 грн. - 3 % річних.
Позов мотивований порушенням відповідачем умов вищенаведеного договору в частині збереження переданого Підприємцю на зберігання товару, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені та 3 % річних.
Ухвалою від 15.07.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/8592/24 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
07.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Підприємця від 07.08.2024 року на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення вимог позивача. У наведеній заяві по суті справи відповідач також вказав, що попередній (орієнтовний) розмір понесених ним витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у даній справі в суді першої інстанції складає 15 000,00 грн.
Ухвалою від 12.08.2024 року господарський суд міста Києва вирішив перейти до розгляду справи № 910/8592/24 за правилами загального позовного провадження та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні на 18.09.2024 року.
У підготовчому засіданні 18.09.2024 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.10.2024 року.
У підготовчому засіданні 02.10.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/8592/24 на 30 днів, а також відклав підготовче засідання на 23.10.2024 року.
Ухвалою від 23.10.2024 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/8592/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 20.11.2024 року.
У судовому засіданні 20.11.2024 року оголошувалася перерва до 04.12.2024 року.
22.11.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Підприємця від 22.11.2024 року, в якому останній повідомив про намір подати документи на підтвердження понесених відповідачем витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У судовому засіданні 04.12.2024 року оголошувалася перерва до 17.12.2024 року.
Рішенням від 17.12.2024 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позову Товариства, а також призначив судове засідання для вирішення питання про витрати відповідача на правничу допомогу на 22.01.2025 року та зобов`язав Підприємця протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених ним до стягнення витрат на правничу допомогу.

19.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача від 19.12.2024 року про стягнення з Товариства судових витрат у даній справі, до якої Підприємець долучив, зокрема, копії виданого адвокату Джумелі Надії Григорівні (далі - Адвокат) ордеру від 31.07.2024 року серії ВІ № 1234422 на представництво інтересів Підприємця в господарському суді міста Києва, укладеного між відповідачем та Адвокатом договору про надання правової допомоги від 23.07.2024 року (далі - Договір), детального опису наданих Адвокатом відповідачу послуг за Договором, акту прийняття наданих послуг за Договором на загальну суму 15 000,00 грн. та квитанцій від 18.12.2024 року на суму 7 500,00 грн. і від 23.07.2024 року на суму 7 500,00 грн. про сплату Підприємцем вартості наданої йому правової допомоги.

У той же час, 17.01.2025 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 року про витребування у місцевого господарського суду матеріалів справи № 910/8592/24.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 20.01.2025 року господарський суд міста Києва зупинив провадження за заявою відповідача про компенсацію судових витрат у справі № 910/8592/24 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2024 року в справі № 910/8592/24 та до повернення матеріалів цієї справи до місцевого господарського суду.

Постановою від 18.03.2025 року Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2024 року в справі № 910/8592/24.

19.06.2025 року матеріали справи № 910/8592/24 повернулися до господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим, ухвалою від 20.06.2025 року суд поновив провадження за заявою Підприємця про компенсацію судових витрат та призначив судове засідання для розгляду наведеного питання на 09.07.2025 року.

01.07.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Товариства від 01.07.2025 року про зменшення розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/8592/24, в якому позивач вказав, що такий розмір витрат є необґрунтованим та надміру завищеним, зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатських послуг, з урахуванням часу здійснення представництва у суді. Позивач вказав, що представником відповідача, з огляду на детальний опис наданих послуг, зазначено участь у судових засіданнях (18.09.2024 року, 02.10.2024 року, 23.10.2024 року, 20.11.2024 року, 04.12.2024 року, 17.12.2024 року) - 6 годин затраченого часу. Проте, відповідно до протоколів судового засідання загальна тривалість участі Адвоката в судових засіданнях склала 90 хвилин, тобто 1 година 30 хвилин затраченого часу, що свідчить про завищення Адвокатом кількості затраченого ним часу на 4 години 30 хвилин. Також представником відповідача вдвічі завищено кількість витраченого ним часу на складання та подання заяви про залишення без розгляду клопотання про долучення доказів (витрачено 2 години), оскільки об`єм цього процесуального документа значно менший, ніж об`єм додаткових пояснень у справі (витрачено 1 годину). Крім того, в акті прийняття наданих послуг від 18.12.2024 року відсутні відомості про надання послуги з подачі клопотання про стягнення витрат, тоді як у детальному описі наданих послуг визначено опис наданої послуги - складання та подача клопотання про стягнення витрат на правову допомогу (витрачено 2 години). З огляду на викладені обставини, Товариство просило суд зменшити заявлений відповідачем до стягнення розмір понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі до 10 000,00 грн.

03.07.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача від 03.07.2025 року проти клопотання Товариства про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги, в яких Підприємець вказав, що передбачено гонорар у фіксованому розмірі - 15 000,00 грн., який не залежить від кількості складених документів по суті справи та/чи процесуальних документів, кількості судових засідань та часу, витраченого на складання/подання документів тощо. Отже, вираховувати розмір погодинної оплати у даному випадку (714,29 грн.) є недоцільним. Крім того, не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Також Підприємець вказав, що загальна тривалість додаткового часу, витраченого Адвокатом з метою прийняття участі в судових засіданнях, складала 234 хвилини, тоді як час, витрачений на підготовку до судового засідання - перегляд документів по суті, доказів у справі тощо перед судовим засіданням також слід вважати таким, що витрачено як участь в судовому засіданні.

Представник Підприємця в судовому засіданні 09.07.2025 року підтримав вимоги заяви від 19.12.2024 року про стягнення судових витрат та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача у наведеному судовому засіданні проти задоволення вимог заяви Підприємця від 19.12.2024 року заперечив та просив суд зменшити заявлений відповідачем до стягнення розмір понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі до 10 000,00 грн.

Розглянувши у судовому засіданні 09.07.2025 року заяву Підприємця від 19.12.2024 року про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/8592/24, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву Підприємець зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат останнього на професійну правничу допомогу в даній справі становить 15 000,00 грн.

У заяві від 19.12.2024 року відповідач просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства на його користь витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як було зазначено вище, відповідачем було подано, зокрема, копію укладеного 23.07.2024 року між ним (замовник) та Адвокатом Договору, за змістом якого Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами, а саме: представництво інтересів замовника як відповідача в суді у справі № 910/8592/24 за позовом Товариства до Підприємця про стягнення 559 782,83 грн.

За умовами пункту 2.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору за правову допомогу, передбачену в пункті 1.2 Договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 15 000,00 грн. В ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором.

Згідно з пунктом 4.3 Договору оплата по Договору здійснюється двома рівними (по 7 500,00 грн.) платежами: перший - протягом 20 календарних днів з дати укладення цього Договору, другий - протягом 3 календарних днів після ухвалення судом рішення у справі № 910/8592/24.

Слід також зазначити, що Підприємець надав суду копію акту прийняття наданих послуг по Договору від 18.12.2024 року на суму 15 000,00 грн., а також детального опису наданих Адвокатом відповідачу послуг за Договором, за яким гонорар (фіксована сума) Адвоката за послуги, надані в господарському суді міста Києва в межах справи № 910/8592/24 становить 15 000,00 грн.

Матеріали справи також містять копії квитанцій від 18.12.2024 року на суму 7 500,00 грн. і від 23.07.2024 року на суму 7 500,00 грн. про сплату Підприємцем вартості наданої йому правової допомоги у загальному розмірі 15 000,00 грн.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінюючи подані відповідачем на підтвердження понесених ним адвокатських витрат документи, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості та пропорційності заявленого відповідачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору в даній справі, суд врахував, зокрема, подані позивачем заперечення проти стягнення з нього витрат Підприємця на оплату послуг професійної правничої допомоги (клопотання про зменшення таких витрат від 01.07.2025 року), а також кількість, обсяг, зміст та обґрунтованість підготовлених адвокатом відповідача процесуальних документів та результати їх розгляду.

Судом взято до уваги й те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені позивачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката та подану ним заяву від 01.07.2025 року про зменшення таких витрат з відповідними обґрунтуваннями, з огляду на те, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Олеговича від 19.12.2024 року про стягнення судових витрат у справі № 910/8592/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролідер.ЮА" (08129, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Черкаська, будинок 26, офіс 1; ) на користь Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Бондаренка Сергія Олеговича від 19.12.2024 року про стягнення судових витрат у справі № 910/8592/24 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.07.2025 року

Суддя В.С. Ломака