ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 липня 2025 року м.Тернопіль Справа № 921/396/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали без номера від 01.07.2025 (вх.№449 від 02.07.2025) ОСОБА_1 , м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 , м.Тернопіль

про стягнення 61347,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м.Тернопіль через свого представника, адвоката Костишина Василя Михайловича звернувся 01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , м. Тернопіль, про стягнення 50000грн неповернутої позики, 9136,72 грн інфляційних нарахувань та 2210,96грн - 3% річних, котрі ґрунтуються на розписці від 07.08.2023 та нормах ст. 625 ЦК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 даний позов розподілено на розглядів судді Андрусик Н.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (абз. 1 ст. 125 Конституції України).

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява має подаватися за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Предметна юрисдикція господарських судів визначена у Главі 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до статті 20 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, які передбачені частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є загальнодоступним за посиланням в мережі Інтернет https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search, ані позивач, ані відповідач станом на дату надання позики, на дату звернення до господарського суду з позовом не мали та не мають статусу суб`єктів підприємницької діяльності. З розписки вбачається, що така надана для особистих цілей.

Отже, склад учасників спору не відповідає ст.4 ГПК України.

З матеріалів позову вбачається, що з позовною заявою звернувся громадянин ОСОБА_1 до громадянина ОСОБА_2 про стягнення суми позики та нарахованих на підставі ст.625 ЦК України санкцій у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання з повернення позики, тобто спірні правовідносини виникли між двома фізичними особами, які не є підприємцями (тобто суб`єктом господарської діяльності), спір не стосується здійснення сторонами господарської діяльності.

Отже, цей спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, а підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За змістом статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За таких обставин, з огляду на суб`єктний склад учасників справи, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що цей спір є таким, що підлягає вирішенню судом загальної юрисдикції, а тому згідно з пунктом 1 частини першої статті 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На виконання вимог частини шостої статті 175 ГПК України суд роз`яснює заявнику, що такий спір за характером правовідносин та суб`єктним складом учасників підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 20, п. 1 ч. 1 ст.175, ст.232-235, 255 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі №921/396/25 за позовною заявою без номера від 01.07.2025 (вх.№449 від 02.07.2025) ОСОБА_1 , м. Тернопіль до ОСОБА_2 , м. Тернопіль, про стягнення 61347,68 грн, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 07.07.2025 в порядку, визначеному ст.235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки та порядку, визначені ст.ст.255-257 ГПК України.

Суддя Н.О. Андрусик