ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. Справа № 918/224/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Агаєва Н.Б., розглянувши за правилами загального за позовом Фізичної особи-підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик"; 3) Головного сервісного Центру МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях

про визнання недійсними договорів купівлі продажу та зобов`язати вчинити певні дії.

За участю представників сторін:

від позивача: Святина Ігор Андрійович;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: Зарудський Валерій Станіславович.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Цибуляк Юрій Дмитрович (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" (далі - Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" (далі - Відповідач-2), Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (далі - Відповідач-3) про:

- визнання недійсним (фраудаторним правочином) договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068219, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС", , як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК", , як покупцем транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ;

- визнання недійсним (фраудаторним правочином) договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068374, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС", , як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК", , як покупцем транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 ;

- зобов`язання Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях () відновити реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕТРОС ТРАНС () попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" ();

- зобов`язання Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях () відновити реєстрацію транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" () попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" ().

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в межах судової справи № 918/647/24 з Відповідача-1 стягнуто на користь Позивача грошові кошти у розмірі 182 290,46 грн., проте Відповідачем-1 вчинено дії, які унеможливлюють реальне виконання судових рішень.

Також Позивач зазначає, що 22.01.2025 Відповідачем-1 та Відповідачем-2 були укладені договори купівлі-продажу автомобіля DAF XF510FT, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 і напівпричіпа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 , які мають ознаки та критерії фраудаторного (недійсного) правочину, вчинені боржником на шкоду кредитору та направлені на унеможливлення виконання рішення судів щодо стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на рухоме майно за відсутності будь якого іншого майна та активів.

Як зазначає Позивач, адміністратори Відповідача-3 не мали права 22.01.2025 оформляти та підписувати вказані договори купівлі-продажу автомобіля DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 , напівпричіпа марки SCHMITZ SCB S3T, VIN № НОМЕР_4 та в подальшому Відповідач-3 не мав законних підстав здійснити перереєстрацію вказаних транспортних засобів за Відповідачем-2 по заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому вказані договори купівлі-продажу транспортних засобів, а також перереєстрація транспортних засобів є незаконною, а тому договори підлягають визнанню недійсними, а реєстраційні дії, щодо перереєстрації вказаних транспортних засобів скасуванню та відновлення реєстрації вказаних транспортних засобів за Відповідачем-1.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 17.04.2025.

До суду 02.04.2025 від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд у задоволенні позову відмовити.

У своєму відзиві Відповідач-1 зазначає, що всі дії по продажу вказаних транспортних засобів були вчинені до набрання рішенням суду законної сили, отже даний факт спростовує твердження Позивача, що транспортні засоби були відчужені з метою ухилення від виконання рішення суду.

До суду 03.04.2025 від Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд у задоволенні позову відмовити.

У своєму відзиві Відповідач-2 зазначає, що намагання Позивача визнати недійсними укладені договори купівлі-продажу свідчить про втручання в господарську діяльність Відповідача-2 і спробу позбавити Товариство можливості здійснювати мирне володіння свої майном, в якості законного власника, що передбачено нормами чинного законодавства.

До суду 07.04.2025 від Відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд у задоволенні позову відмовити.

У своєму відзиві Відповідач-3 зазначає, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях не є юридичною особою, а є філією юридичної особи: Головного сервісного центру, а тому згідно положень статей 4, 41, 44, 45 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) та статі 80 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) не може бути учасником у справі, не має процесуальної правоздатності та процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем у справі № 918/224/25.

Від представника Позивача 08.04.2025 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 08.04.2025 про заміну первісного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях на належного відповідача Головний сервісний Центр МВС.

Також, від представника Позивача 08.04.2025 надійшла заява про поновлення процесуального строку та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Від представника Позивача 14.04.2025 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 14.04.2025 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача-3 , в якому просить залучити до участі у справі Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.

Від представника Позивача 16.04.2025 надійшла заява про поновлення процесуального строку та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.04.2025 замінено первісного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях на належного відповідача Головний сервісний Центр МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (далі Відповідач-3) та відкладено підготовче засідання на 15.05.2025.

До суду 05.05.2025 від Відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд у задоволенні позову відмовити.

У своєму відзиві Відповідач-3 зазначає, що у разі визнання договорів купівлі продажу транспортних засобів від 22.01.2025 № 5641/2025/5068219, який укладений Відповідачем-1, як продавцем та Відповідачем-2, як покупцем транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 та від 22.01.2025 № 5641/2025/5068374, який укладено між Відповідачем-1, як продавцем та Відповідачем-2, як покупцем транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 недійсними, вказана обставина сама по собі буде слугувати підставою для скасування державної реєстрації транспортних засобів без необхідності зобов`язання про це рішенням суду.

Від представника Позивача 07.05.2025 надійшла заява про поновлення процесуального строку та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Також, від представника Позивача 12.05.2025 надійшла заява про поновлення процесуального строку та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

До суду 13.05.2025 від представника Відповідача-1 надійшло клопотання, в якому просить продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 26.05.2025.

Протокольними ухвалами у судовому засіданні 26.05.2025 задоволено заяви представника Позивача про поновлення процесуального строку та приєднання до матеріалів справи письмових доказів, які надійшли до суду 08.04.2025, 16.04.2025, 07.05.2025 та 12.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.06.2025 закрито підготовче провадження у справі № 918/224/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2025.

Від Відповідача-1 25.06.2025 надійшло клопотання від 25.06.2025 про відкладення розгляду справи, в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату з метою надання часу для проведення переговорів щодо укладення мирової угоди.

У судовому засіданні 25.06.2025 представником Позивача заявлено усне клопотання про залишення без розгляду заяви про повернення судового збору від 27.03.2025.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні 25.06.2025 задоволено клопотання представника Позивача про залишення без розгляду заяви про повернення судового збору від 27.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.06.2025 відкладено судове засідання на 09.07.2025.

До суду 03.07.2025 від представника Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів та зазначає, що станом на 02.07.2025 представник Відповідача-1 та Відповідача-2 не надав свій проект мирової угоди та жодним чином не відреагував (не вів обговорення та узгодження, не висував своїх умов, не контактував з Позивачем чи його представником) на направлений проект мирової угоди.

Представник Позивача у судовому засідання 09.07.2025 підтримав позицію викладену у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача-3 у судовому засідання 09.07.2025 заперечував у частині позовних вимог про зобов`язання Головний сервісний Центр МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях відновити реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕТРОС ТРАНС () попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" (); зобов`язання Головний сервісний Центр МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях відновити реєстрацію транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" () попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" (); розподіл судових витрат, - та просив в цій частині позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 09.07.2025, на виконання ухвали суду від 21.03.2025 представником Відповідача-3, надано для огляду оригінали договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068219; договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068374; довіреності від 16.12.2024 № 5 ТОВ "ПЕТРОС ТРАНС" на уповноваження Яремовича І.Ю. продати автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 ; довіреності від 16.12.2024 № 4 ТОВ "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" на уповноваження ОСОБА_2 продати автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 . Оглянувши оригінали вказаних документів судом встановлено, що VIN коди та державні номерні знаки транспортних засобів відповідають тим, які зазначені Позивачем у позовній заяві. Тобто судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068219, договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/506837, довіреності від 16.12.2024 № 5 та довіреності від 16.12.2024 № 4 були здійснені продаж та реєстрація автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 .

У цьому ж судовому засіданні суд після судових дебатів оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та враховуючи складність справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення, а саме 11.07.2025 о 11:00.

У судовому засідання 11.07.2025 були присутні представники Позивача та Відповідача-3.

У судові засідання 17.04.2025, 15.05.2025, 26.05.2025, 11.06.2025, 25.06.2025 та 09.07.2025 представники Відповідача-1 та Відповідача-2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в електронний кабінет, що підтверджується відповідними довідками, а саме:

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 21.03.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 21.03.2025;

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 17.04.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 18.04.2025;

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 15.05.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 15.05.2025;

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 26.05.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 27.05.2025;

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 11.06.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 11.06.2025.

- довідками Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до яких документ в електронному вигляді (ухвала суду від 25.06.2025) надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в їх електронні кабінети, документ доставлено до електронних кабінетів 26.06.2025.

Судом враховано, що за приписами частини першої статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе суд зазначає, що Відповідач-1 та Відповідач-2 не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду про призначення судового засідання у справі №918/224/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України (у редакції Закону України ?Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами? від 29.06.2023 № 3200-IX) суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС) або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абзац перший частини шостої статті 6 ГПК України у редакції Закону України ?Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи?? від 19.10.2023 № 3424-IX).

Тобто юридична особа (учасник судового процесу), а також адвокат, який представляє її інтереси, згідно з наведеними приписами цього Кодексу зобов`язані зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 920/857/20.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі "Електронний суд".

Отже про дату, час та місце проведення засідань з розгляду справи 17.04.2025, 15.05.2025, 26.05.2025, 11.06.2025, 25.06.2025 та 09.07.2025 Відповідача-1 та Відповідача-2 повідомлялось шляхом надсилання електронного листа в їх електронні кабінети.

З огляду на викладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою повідомлення Відповідача-1 та Відповідача-2 про розгляд справи судом.

Про поважні причини неявки представників Відповідача-1 та Відповідача-2 у судові засідання 17.04.2025, 15.05.2025, 26.05.2025, 11.06.2025, 25.06.2025 та 09.07.2025 суд не повідомлено.

Частиною першою статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи, що неявка Відповідача-1 та Відповідача-2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 17.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" в особі Яремович Ігоря Юрійовича (Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в особі Бойчука Миколи Сергійовича (Покупець; разом Сторони) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5641/2024/4941973 (далі Договір № 5641/2024/4941973).

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 5641/2024/4941973 на умовах даного договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засоби: марка: DAF, модель: XF460FT, 2014 року випуску; колір: Білий, VIN: НОМЕР_5 , номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_6 , номерний знак: НОМЕР_7 , зареєстрований за продавцем 09.09.2021 року підрозділом МВС ТСЦ 5641.

Згідно з пунктом 3.1 Договору № 5641/2024/4941973 за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 531 239,16 грн.

Відповідно до пункту 9.1 Договору № 5641/2024/4941973 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Крім того 22.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" в особі Яремович Ігоря Юрійовича (Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в особі Бойчука Миколи Сергійовича (Покупець; разом Сторони) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5641/2025/5068219 (далі Договір № 5641/2025/5068219).

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 5641/2025/5068219 на умовах даного договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засоби: марка: DAF, модель: XF510FT, 2014 року випуску; колір: Синій, VIN: НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_9 , зареєстрований за продавцем 08.09.2021 року підрозділом МВС ТСЦ 5641.

Згідно з пунктом 3.1 Договору за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 528 045,52 грн.

Відповідно до пункту 9.1 Договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Також 22.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" в особі Яремович Ігоря Юрійовича (Продавець), та Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрос Логістик" в особі Бойчука Миколи Сергійовича (Покупець; разом Сторони) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5641/2025/5068374 (далі Договір № 5641/2025/5068374).

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 5641/2025/5068374 на умовах даного договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засоби: марка: SCHMITZ, модель: SCB-S3T, 2013 року випуску; VIN: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_3 зареєстрований за продавцем 09.09.2021 року підрозділом МВС ТСЦ 5641.

Відповідно до пункту 9.1 Договору № 5641/2025/5068374 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024, у справі № 918/647/24 за позовом фізичної особи - підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" про стягнення коштів позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" на користь фізичної особи - підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича, грошові кошти в розмірі 171 290,46 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.09.2024 у справі № 918/647/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" на користь фізичної особи - підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 у справі № 918/647/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрос Транс" на користь фізичної особи - підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича в сумі 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Господарським судом Рівненської області 15.01.2025 на виконання вказаних рішень видано судові накази по справі № 918/647/24 про стягнення вказаної заборгованості.

Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. 30.01.2025 відкрито виконавчі провадження № 77037463, № 77037776 та 77037902.

30.01.2025 у виконавчому провадженні №77037463 винесено постанову про накладення арешту на рухоме, нерухоме майно та майнові права, а також накладено арешт на на грошові кошти Відповідача-1.

30.01.2025 виконавчі провадження № 77037463, № 77037776 та № 77037902 об`єднані в зведене виконавче провадження № 77038049.

Приватний виконавець 04.02.2025 отримав відповідь від МВС України, згідно з якою у МВС відсутні дані про зареєстровані за Відповідачем-1 транспортні засоби. З огляду на це, 07.02.2025 приватним виконавцем надіслано запит до Регіонального сервісного центру МВС України щодо надання інформації про відчуження транспортних засобів, які раніше належали боржнику.

У відповідь на запит представника Позивача адвоката Святини І.А. 11.02.2025 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях листом №31/35/07/102-аз/08-2025-116-2025 повідомлено про те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за Відповідачем-1 в період з 01.01.2021 по день надання відповіді на запит зареєстровані наступні транспортні засоби: - DAF XF 460 FT 12902, 2014 року випуску; - DAF XF 510 FT 12902, 2014 року випуску; - SCHMITZ SCB-S3T , 2013 року випуску; - SCHMITZ SCB-S3T , 2013 року випуску. У період з 03.07.2024 по день надання відповіді на запит Відповідача-1 на підставі укладених та оформлених безпосередньо в сервісному центрі МВС, у присутності адміністратора договорів купівлі-продажу вказані транспортні засоби перереєстровано на нового власника, саме 18.10.2024, транспортний засіб марки DAF XF 460 FT 12902, 2014 року випуску; 18.10.2024, транспортний засіб марки SCHMITZ SCB-S3T, 2013 року випуску; 22.01.2025, транспортний засіб марки SCHMITZ SCB-S3T, 2013 року випуску; 22.01.2025, транспортний засіб марки DAF XF 510 FT 12902, 2014 року випуску. До вказаного листа додано копії договорів купівлі-продажу, згідно з якими 17.10.2024 Відповідачем-1 продано Відповідачу-2 автомобіль DAF XF460FT, напівпричеп SCHMITZ SCB-S3T та 22.01.2025 Відповідачем-1 продано Відповідачу-2 автомобіль DAF XF510FT, напівпричеп SCHMITZ SCB-S3T.

У відповідь на запит приватного виконавця Папроцького А.А. від 07.02.2025 №2349 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях 04.03.2025 надіслано приватному виконавцю копії договорів купівлі-продажу згідно яких 17.10.2024 Відповідачем-1 продано Відповідачу-2 автомобіль DAF XF460FT (державний номер НОМЕР_10 ) за 531 239,16 грн. та 22.01.2025 Відповідачем-1 продано Відповідачу-2 автомобіль DAF XF510FT (державний номер НОМЕР_1 ) за 528 045,52 грн.

Таким чином, Позивач вважає, що правочини укладені між ТОВ "Петрос Транс" та ТОВ "Петрос Логістик" щодо купівлі-продажу вказаних транспортних засобів мають ознаки та критерії фраудаторного (недійсного) правочину, вчинені боржником на шкоду кредитору та направлені на унеможливлення виконання рішення судів щодо стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на рухоме майно за відсутності будь-якого іншого майна та активів.

За доводами Позивача Відповідачем-1 у період від дати ухвалення судових рішень у справі № 918/647/24 до дати відкриття виконавчих проваджень укладено договори купівлі - продажу транспортних засобів марки DAF XF510FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 , DAF XF460FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_11 та напівпричепів SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_12 , SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 .

На думку Позивача, правочини укладені Відповідачем-1 та Відповідачем-2, щодо купівлі-продажу 22.01.2025 автомобіля DAF XF510FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіпа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 мають ознаки та критерії фраудаторного (недійсного) правочину, вчинені боржником на шкоду кредитору та направлені на унеможливлення виконання рішення судів щодо стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на рухоме майно за відсутності будь якого іншого майна та активів .

Також, Позивач посилається на те, що згідно з абзацом шостим (де вказуються повноваження повіреного) довіреності від 16.12.2024 № 4 Відповідач-2 уповноважив Бойчук Миколу Сергійовича від імені та в його інтересах у межах чинного законодавства України продати та зареєструвати належний автомобіль Відповідачу-1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль DAF НОМЕР_13 , 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB S3T, VIN № НОМЕР_4 .

Дана довіреність підписана директором Відповідача-2 Сергієм Бондарем. На першій сторінці довіреності від 16.12.2024 № 4 вказано, що Відповідача-2 представляє директор Гузенкова Оксана Василівна.

Враховуючи зазначене, Позивач вважає, що на підставі довіреності від 16.12.2024 № 4 Бойчук Микола Сергійович не мав права в інтересах Відповідача-2 придбати (укласти та підписати договори купівлі-продажу) у Відповідача-1 та зареєструвати в РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях за Відповідачем-2 автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 так як таких повноважень довіреність від 16.12.2024 № 4 не надавала, а надавала тільки право "продати та зареєструвати належний Відповідачу-1 автомобіль та напівпричіп".

Крім того, на думку Позивача, довіреність від 16.12.2024 №4 є не виданою так як містить прізвища двох різних директорів Відповідача-2 Гузенкова Оксана Василівна та ОСОБА_3 (підписав довіреність), хоча в матеріалах перереєстрації автомобіля міститься виписка з ЄДРПОУ Відповідча-2 де директором значиться ОСОБА_4 . За таких обставин довіреність від 16.12.2024 № 4 Відповідача-2 є не виданою, оскільки підписана не уповноваженою особою.

Також судом встановлено, що підтвердженням того, що вказані правочини були направлені на унеможливлення виконання рішення судів щодо стягнення заборгованості, шляхом звернення стягнення на майно та подальшого унеможливлення стягнення боргу за рахунок такого майна, є те що з 10.02.2025 Відповідач-2 розмістив оголошення на сайті сайту Аuto Ria про продаж: - автомобіля DAF XF460FT, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_10 , VIN код НОМЕР_11 за ціною 788 310,00 грн., що в півтора рази дорожче чим був куплений 17.10.2024 у Відповідча-1 (витяги оголошень з сайту Аuto Ria додаю, а також посилання на сайт https://auto.ria.com/uk/auto_daf_xf_37037655.html); автомобіля DAF XF510FT, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за ціною 892 250,00 грн., що майже в двічі дорожче чим був куплений 22.01.2025 у Відповідча-1 - напівпричіпа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_12 , номерний знак НОМЕР_14 за ціною 456 500,00 грн (витяги оголошень з сайту Аuto Ria додаю, а також посилання на сайт https://auto.ria.com/uk/auto_schmitz_cargobull_scb_s3t_37038660.html); напівпричіпа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 за ціною 518 750,00 грн (витяги оголошень з сайту Аuto Ria додаю, а також посилання на сайт https://auto.ria.com/uk/auto_schmitz_cargobull_scb_s3t_37880028.html). У

Тобто вказані транспортні засоби були продані Відповідачем-1 Відповідачу-2 по заниженій вартості (без проведення оцінки їх вартості - відповідь сервісного центру від 06.03.2025), від тієї за яку здійснює реалізацію Відповідач-2, що свідчить про фраудаторність (недійсність) правочинів, які вчинені боржником (Відповідачем-1) на шкоду кредитору (Позивача).

Вказані обставини свідчить про умисне невиконання та відсутності наміру Відповідача-1 виконувати рішення суду у справі № 918/647/24.

Також судом з матеріалів справи встановлено, що Позивач з метою встановлення чи перераховувались Відповідачем-2 на рахунок Відповідача-1 грошові кошти за придбані 17.10.2024 та 22.01.2025 вказані транспортні засоби, що є також одним із критеріїв визначення чи є укладені правочини фраудаторними, представником Позивача, адвокатом Святиною І.А. 11.03.2025 було направлено адвокатські запити до банківських установ, в яких відкрито рахунки Відповідача-1 (з метою отримання інформації про зарахування грошових коштів від Відповідача-2 за вказані транспортні засоби), а також отримання руху коштів по рахунках Відповідач-1 (з метою встановлення списання коштів з рахунків в той час, коли вказані рішення суду набрали законної сили; копії адвокатських запитів з підтвердженням їх відправки додано до матеріалів справи).

У відповідь на адвокатські запити:

- 13.03.2024 від АТ ?УКРСИББАНК?, на електронну пошту представника Позивача, адвоката Святини І.А. ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист за вих. № 11/2561 від 13.03.2025, підписаний електронним цифровим підписом Головним фахівцем з клієнтської підтримки Центру якості клієнтського обслуговування АТ ?УКРСИББАНК? К.М. Ласточка, яким відмовлено в наданні будь-якої інформації по відкритих рахунках Відповідча-1 в їхньому банку, посилаючись на банківську таємницю, і що вказана інформація може бути надана виключно по заяві Відповідча-1 або по рішенню суду;

- 13.03.2024 від АТ ?СЕНС БАНК?, на електронну пошту представника Позивача, адвоката Святини І.А. ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист за вих. № 12585-09.4 від 13.03.2025, підписаний електронним цифровим підписом начальника відділу правового забезпечення адміністративної практики АТ ?СЕНС БАНК? М. Магомедова, яким відмовлено в наданні будь-якої інформації по відкритих рахунках Відповідча-1 в їхньому банку, посилаючись на банківську таємницю, і що вказана інформація може бути надана виключно по заяві Відповідча-1 або по рішенню суду;

- 14.03.2024 від АБ ?УКРГАЗБАНК?, на електронну пошту представника Позивача, адвоката Святини І.А. ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист, підписаний електронним цифровим підписом заступника директора департаменту корпоративних комунікацій ОСОБА_5 , яким відмовлено в наданні будь-якої інформації по відкритих рахунках Відповідча-1 в їхньому банку, посилаючись на банківську таємницю, і що вказана інформація може бути надана виключно по заяві Відповідча-1 або по рішенню суду.

Станом на 19.03.2025 Акціонерне товариство комерційний банк ?ПриватБанк? не надало відповідь на адвокатський запит від 11.03.2025 № 39.

Водночас судом встановлено, що відповідно до листів та банківських виписок по рахунках Відповідача-1 відкритих в АБ ?УКРГАЗБАНК?, АТ КБ ?ПриватБанк? та АТ ?СЕНС БАНК? (т. 2 а.с. 53-58), які отримані Приватним виконавцем Папроцьким А. на його вимогу, вбачається, що:

- на відкритому рахунку в АБ ?УКРГАЗБАНК? у Відповідача-1 відсутні кошти (виписка по рахунку за період з 01.10.2024 по 24.03.2025);

- на відкритих рахунках в АТ КБ ?ПриватБанк? у Відповідача-1 відсутні кошти станом на 27.03.2025;

- в АТ ?СЕНС БАНК? відсутні рахунки відкриті юридичній особі з найменуванням Відповідача-1 .

Також банківські виписки свідчать про те, що 22.01.2025 та після цієї дати, Відповідач-1 не отримував грошові кошти від Відповідача-2 за продані транспортні засоби згідно з договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 22.01.2025.

Крім того суд враховує, що у постанові Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 у справі № 918/184/25, в якій розглядалась заява Позивача про забезпечення позову (заява подана до звернення до суду з позовною заявою, яка є предметом розгляду у даній справі № 918/224/25) встановлено такі обставини: ?….з доказів долучених до заяви про забезпечення позову, вбачається, що 22.01.2025 між ТОВ "Петрос Транс" (продавець) та ТОВ "Петрос Логістик" (покупець) у Регіональному сервісному центрі МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях укладено два договору купівлі-продажу транспортного засобу, якими продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортні засоби: автомобіль DAF XF510FT, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; напівпричепа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 .

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що з доданих до заяви доказів вбачається, що як продавець (ТОВ Петрос Транс), так і покупець (ТОВ Петрос Логістик) мають одного і того самого засновника ОСОБА_6 . Крім того, обидва товариства мають спільного керівника ОСОБА_7 (а.с. 58-59, 67, 79-80).

Таким чином, відчуження майна відбулося між пов`язаними особами, що дає підстави для критичної оцінки судом апеляційної інстанції твердження скаржника, що ТОВ "Петрос Транс" і ТОВ "Петрос Логістик" різні суб`єкти господарювання, які не здійснюють спільну господарську діяльність.

З урахуванням вищевикладеного, з доданих до заяви про забезпечення позову доказів вбачається, що ТОВ Петрос Транс у період із 17.10.2024 по 22.01.2025 відчужило все своє вантажне транспортне майно, а саме автомобілі та напівпричепи, чим фактично позбавило себе будь-якого ліквідного майна, за рахунок якого могло б бути виконано рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 у справі №918/647/24.

Колегія суддів відзначає, що у сукупності це свідчить про те, що ТОВ Петрос Транс умисно вчинило дії, спрямовані на уникнення виконання рішень суду, а саме на приховування та відчуження активів, що підлягали б стягненню в межах виконавчого провадження.

Таким чином, дії ТОВ Петрос Транс та його директора ОСОБА_7 щодо продажу транспортних засобів ТОВ Петрос Логістик мають ознаки навмисного ухилення від виконання судових рішень по справі №918/647/24 на шкоду правам кредитора ФОП Цибуляка Ю.Д., що спростовує твердження скаржника про те, що вищевказані договори купівлі-продажу транспортних засобів не направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника.

Крім того з доданих заявником скріншотів з інтернет сайту Auto Ria вбачається, що на інтернет сторінках вказаного сайту за посиланнями:

https://auto.ria.com/uk/auto_daf_xf_37037655.html;

https://auto.ria.com/uk/auto_daf_xf_37879966.html;

https://auto.ria.com/uk/auto_schmitz_cargobull_scb_s3t_37038660.html;

https://auto.ria.com/uk/auto_schmitz-cargobull_scb-s3t_37880028.html - 17.02.2025 були розміщенні оголошення з відповідними фото про продаж транспортних засобів: DAF XF 2014, VIN № НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_10 за ціною 19 000 дол.США; DAF XF510FT 2014, VIN № НОМЕР_2 за ціною 21 500,00 дол.США та двох напівпричепів SCHMITZ Cargobull SCB-S3T 2013 за ціною 12 500,00 дол.США та 11 000,00 дол.США,

Відповідно до приписів частини сьомої статті 82 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Так, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що за вказаними інтернет-посиланнями дійсно були розміщенні оголошення про продаж вищевказаних транспортних засобів, проте станом на дату розгляду апеляційної скаргу в суді апеляційної інстанції вказані оголошення відображаються з поміткою Видалене.

Судова колегія зазначає, що веб-сторінки можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи, тому суд був не позбавлений можливості провести огляд і дослідження таких документів у місці їх знаходження (на відповідному Інтернет-ресурсі за вказаним стороною справи посиланням).

Таким чином, очевидно наявний факт вчинення ТОВ "Петрос Логістик" дій по відчуженню майбутніх спірних об`єктів третім особам.

Твердження скаржника, що з наведених даних неможливо встановити, хто є власником цих транспортних засобів, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ідентифікуючими ознаками в даному випадку є марки транспортних засобів, VIN коди та номерний знак, на підставі яких згідно документів РСЦ ГСУ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях встановлено, що вказані транспортні засоби були зареєстровані за ТОВ Петрос Транс та в подальшому перереєстровані за ТОВ Петрос Логістик на підставі договорів купівлі-продажу?.

При цьому суд враховує, що подані докази у вказаних справах є аналогічними, а тому відповідно до статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у вказаній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Таким чином суд дійшов висновку, що як продавець (ТОВ "Петрос Транс"; Відповідач-1), так і покупець (ТОВ "Петрос Логістик"; Відповідач-2) мають одного і того самого засновника ОСОБА_6 . Крім того, обидва товариства мають спільного керівника - ОСОБА_7 .

Відповідач-1 у період із 17.10.2024 по 22.01.2025 відчужив все своє вантажне транспортне майно, а саме автомобілі та напівпричепи, чим фактично позбавив себе будь-якого ліквідного майна, за рахунок якого могло б бути виконано рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 у справі №918/647/24.

Суд зазначає, що у сукупності це свідчить про те, що Відповідач-1 умисно вчинив дії, спрямовані на уникнення виконання рішень суду, а саме на приховування та відчуження активів, що підлягали б стягненню в межах виконавчого провадження.

Таким чином, дії Відповідача-1 та його директора ОСОБА_7 щодо продажу транспортних засобів Відповідачу-2 мають ознаки навмисного ухилення від виконання судових рішень по справі №918/647/24 на шкоду правам кредитора - Позивача.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

Згідно з статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин другої та третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідку вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи.

У даному випадку важливим є врахування, що таке звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину.

Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

Частиною третьою статті 13 ЦК України передбачено, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правочини, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Водночас будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраундаторного правочину (постанова Верховного Суду у від 24.07.2019 справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 № 910/8357/18).

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані.

Тому усі боржники мають добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

У постанові від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) Верховний Суд зробив висновки, а саме:

Правочин - це дія, яка вчиняється для досягнення дозволеної законом мети (набуття майна тощо), яка характеризується такими ознаками: це завжди вольовий акт, тобто дії свідомі; це правомірні дії, тобто вчиняються відповідно до закону; спеціальна спрямованість на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, тобто в правочину завжди присутня правова мета.

Фраудаторними правочинами в юридичній науці та в останні роки в українській судовій практиці називають договори, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору.

Цей термін походить від англ. "fraud" - шахрайство, підроблення, афера. Значення цього слова розкривається внутрішнім змістом тих категорій і понять, які вони називають.

Договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.

Позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) і послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Що ж до фраудаторного правочину як зловживання правом, то намір заподіяти зло є неодмінним і єдиним надійним критерієм шикани (зловживання правом).

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.

Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:

- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі;

- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);

- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам [висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17)].

Також суд звертає увагу на те, що згідно з абзацом шостим (де вказуються повноваження повіреного) довіреності від 16.12.2024 № 4 Відповідач-2 уповноважив Бойчук Миколу Сергійовича від імені та в його інтересах у межах чинного законодавства України продати та зареєструвати належний автомобіль Відповідачу-1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB S3T, VIN № НОМЕР_4 .

Дана довіреність підписана директором Відповідача-2 Сергієм Бондарем. На першій сторінці довіреності від 16.12.2024 № 4 вказано, що Відповідача-2 представляє директор Гузенкова Оксана Василівна.

Таким чином судом встановлено, що на підставі довіреності від 16.12.2024 № 4 Бойчук Микола Сергійович не мав права в інтересах Відповідача-2 придбати (укласти та підписати договори купівлі-продажу) у Відповідача-1 та зареєструвати в РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях за Відповідачем-2 автомобіль DAF XF 510 FT, 2014 р.в., VIN код НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 так як таких повноважень довіреністю від 16.12.2024 № 4 не надавались, а надавалось право продати та зареєструвати належний Відповідачу-1 автомобіль та напівпричіп.

За таких підстав встановлено, що оспорювані договори були підписані неуповноваженою особою, що, у свою чергу, не відповідає вимогам чинного законодавства, які врегульовують відносини при укладанні правочинів, та, відповідно є додатковою підставою для визнання оспорюваних договорів недійсними.

Водночас суд враховує правову позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 752/22077/19, в якій Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій про задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна, дійшов наступних висновків щодо застосування статті 241 ЦК України про наступне схвалення правочину.

Статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Вказана норма презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє.

Таким чином, Верховний Суд наголосив, що положення статті 241 ЦК України щодо наступного схвалення правочину не можуть бути застосовані до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а, отже, не могла їх перевищити.

За таких підстав суд при розгляді даної справи не вирішує питання щодо наявності/відсутності наступного схвалення правочину.

Крім того суд враховує, що відповідно до положень статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів; оспорення кредитором (який не є стороною) правочину, вчиненого боржником з метою приховання майна та уникнути звернення стягнення на нього, є ефективним способом захисту порушених прав позивача як кредитора, що в цілому кореспондується з висновками Верховного Суду у постанові від 09.04.2025 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19), за змістом яких фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним на підставі статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та статті 13 цього Кодексу з підстав недопустимості зловживання правом; у такому разі звернення з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав особи.

Що ж до вимог про зобов`язання Відповідача-3 відновити реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за Відповідачем-1, попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Відповідачем-2 та зобов`язання Відповідача-3 відновити реєстрацію транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 за Відповідачем-1, попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Відповідачем-2, то суд, з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 641/5523/19, а саме, що ?Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування обставин справи й оцінювання доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як результат, ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вирішення спору за правилами господарського судочинства в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності ТДВ «Ж» на спірні нежитлові приміщення та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за цим товариством, висунутих до ТДВ «Ж», а за правилами цивільного судочинства в частині позовної вимоги до ТДВ «Ж» про визнання недійсним договору купівлі продажу нежитлових приміщень порушуватиме принцип повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження того ж самого предмета, а також тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа в цілому підлягає розгляду в межах одного виду судочинства, в цьому випадку в порядку цивільного судочинства.?, - вважає за доцільне розглянути вказані вимогу в межах даної справи.

Водночас суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 зазначила, що: спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію. Близька за змістом правова позиція зазначена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 та від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц також визначила, що таке процесуальна економія. Так, згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 20.10.2021 у справі № 9901/554/19, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, від 21.09.2022 у справі № 908/976/19.

Критеріями ефективності судового рішення про задоволення позову є:

- судове рішення забезпечить захист/відновлення порушеного/оспорюваного права/ інтересу;

- у позивача не буде потреби ще раз звертатися до суду з іншими вимогами (виконання завдання судочинства);

- судове рішення можливо виконати.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.07.2023 у справі № 757/31372/18-ц зазначила, що ?... у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально. Близька за змістом позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20, від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20, від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14, 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц, від 02.11.2022 у справі № 922/3166/20, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18.

При цьому, враховуючи, що судом договори купівлі-продажу транспортних засобів, які стали підставою для вчинення дій щодо їх реєстрації визнаються недійсними, то відповідні вимоги про зобов`язання Відповідача-3 відновити реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за Відповідачем-1, попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Відповідачем-2 та зобов`язання Відповідача-3 відновити реєстрацію транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 за Відповідачем-1, попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Відповідачем-2, є похідними з урахуванням того, що відповідно до абзацу п`ятого пункту 40 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема, у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу, а тому також підлягають задоволенню.

Тобто у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація транспортного засобу підлягає скасуванню.

Крім того, суд враховує, що Позивач не є ані новим власником транспортних засобі, ані попереднім їх власником, тому, з урахуванням встановлення судом порушеного права Позивача, а саме, що дії Відповідача-1 та його директора Бондара Сергія Ростиславовича щодо продажу транспортних засобів Відповідачу-2 мають ознаки навмисного ухилення від виконання судових рішень у справі №918/647/24 на шкоду правам кредитора Позивача, тому суд вважає, що Позивач обрав належний та ефективний спосіб захисту, який має на меті реальне відновлення його порушеного права.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову Позивачем сплачено 14 534,40 грн. судового збору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку суд ураховує протиправність дій Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо укладання оспорюваних договорів купівлі-продажу транспортних засобів, тому витрати зі сплати судового збору у сумі 14 534,40 грн. покладаються пропорційно на Відповідача-1 та Відповідача-2.

Також судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від у справі № 918/184/25, яка залишена без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025, заяву Позивача про забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено. Накладено арешт на транспортні засоби Відповідача-2 придбані у Відповідча-1 за договорами купівлі-продажу транспортних засобів № 5641/2025/5068219 від 22.01.2025 та № 5641/2025/5068374 від 22.01.2025, а саме автомобіль DAF XF510FT, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 та напівпричепа SCHMITZ SCB-S3T, VIN № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 . Заборонено органам і суб`єктам, які наділені повноваженнями у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних транспортних засобів.

При цьому суд у даній справі дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а відповідно до частини сьомої статті 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068219, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС", , як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК", , як покупцем транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 22.01.2025 № 5641/2025/5068374, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС", , як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК", , як покупцем транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 .

4. Зобов`язати Головний сервісний Центр МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях відновити реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки DAF XF510FT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" (), попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" ().

5. Зобов`язати Головний сервісний Центр МВС в особі відокремленого структурного підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях відновити реєстрацію транспортного засобу: напівпричіпу марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" (), попередньо скасувавши реєстраційні дії щодо даного транспортного засобу за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" ().

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 1, оф. 214 ) на користь Фізичної особи-підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ) 7 267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок) витрат зі сплати судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 1, оф. 214 ) на користь Фізичної особи-підприємця Цибуляка Юрія Дмитровича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ) 7 267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок) витрат зі сплати судового збору.

8.Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Фізична особа-підприємець Цибуляк Юрій Дмитрович ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ).

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ТРАНС" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 1, оф. 214 ).

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОС ЛОГІСТИК" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 1, оф. 214 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 11 липня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон