ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Справа№ 910/14204/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - не з`явились

від відповідача - не з`явились

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

про ухвалення додаткової постанови

за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал"

на рішення Господарського суду м. Києва від 06.03.2025 р. та на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2025 р.

у справі № 910/14204/24 (суддя - Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

про стягнення 435406,88 грн,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" про стягнення 435406,88 грн за договором фінансового лізингу № 7006-AR-FL від 13.07.2020 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що предмет лізингу після скасування в судовому порядку виконавчого напису приватного нотаріуса не був повернутий лізингоодержувачу, у зв`язку з цим відповідач зобов`язаний повернути сплачені грошові кошти за договором у загальному розмірі 435406,88 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва 06.03.2025 р. у справі № 910/14204/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" у задоволенні позову.

Додатковим рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2025 р. у справі № 910/14204/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" 55514,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 р. апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" залишено без задоволення, рішення Господарського суду 06.03.2025 р. та додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2025 р. у справі № 910/14204/24 залишено без змін.

До суду 09.06.2025 р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, у якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 69514,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" про ухвалення додаткової постанови у справі № 910/14204/24 та призначено до розгляду на 24.06.2025 р.

У судове засіданні 24.06.2025 р. представники сторін не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про час і місце розгляду заяви шляхом направлення до їх електронних кабінетів процесуальних документів у справі.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 12.06.2025 р. про прийняття до розгляду заяви сторонам доставлено до електронних кабінетів 12.06.2025 р., доказом чого є довідки про доставку електронних документів від 16.06.2025 р., що містяться в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала від 12.06.2025 р. про прийняття до розгляду заяви оприлюднена у реєстрі 14.06.2025 р.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду заяви. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду клопотання, а тому додаткова постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши заяву відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, відповідач посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 69514,00 грн, які, на його думку, підлягають відшкодуванню.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, тому витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції необхідно покласти на позивача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 69514,00 грн представник відповідача надав:

- договір про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 03.08.2023 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та адвокатом Сімоновою Євгенією Олександрівною;

- додаток № 1.1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 08.04.2025 р.;

- акт прийому наданих адвокатських послуг від 05.06.2025 р. на суму 69514,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору конкретні питання, щодо яких надаються адвокатські послуги, оформлюються клієнтом письмово та зазначаються в протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного правочину.

Згідно з п. 2.1 договору адвокатські послуги, визначені договором, надаються в наступних формах: надання усних та письмових консультацій, роз`яснень з юридичних питань, довідок по законодавству; складання проектів необхідних процесуальних документів, повідомлень, листів, запитів, скарг, претензій та позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших процесуальних документів, а також інших документів правового характеру, необхідних для виконання умов даного договору; надання послуг щодо захисту інтересів клієнта в органах судової влади (представництва клієнта в загальних, господарських та адміністративних судах України); здійснення представництва інтересів клієнта, з усіма необхідними повноваженнями, зазначеними в договорі, у всіх установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності, підпорядкування та організаційно-правових форм, в усіх державних органах, включаючи судові установи України всіх рівнів (у тому числі господарської, адміністративної та загальної юрисдикцій), з усіх питань що стосуються клієнта.

Як передбачено п. п. 4.1 - 4.4 договору, розмір винагороди (гонорару) адвоката за надання адвокатських послуг згідно з даним договором визначається в протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємним додатком до договору та може бути розрахований виходячи з розцінок адвоката (вартість однієї години адвокатських послуг, щомісячна фіксована оплата систематичних адвокатських послуг, фіксована оплата за окрему замовлену адвокатську послугу чи інше) та/або кількості витраченого часу. Оплата наданих адвокатських послуг проводиться шляхом перерахування клієнтом коштів на рахунок адвоката або в готівковій формі, за вибором сторін. По питаннях, визнаних сторонами особливо складними, розмір винагороди (гонорару) адвоката обумовлюється додатково. Підставою для оплати адвокатських послуг є підписаний або схвалений сторонами в порядку, передбаченому пунктом 4.5 даного договору, акт прийому наданих адвокатських послуг. Клієнт зобов`язаний оплатити надані послуги не пізніше 5-ти робочих днів з моменту отримання акта прийому наданих адвокатських послуг. У протоколі погодження договірної ціни сторони можуть узгодити інший порядок оплати адвокатських послуг, у тому числі шляхом передоплати.

У відповідності до п. 4.5 договору, в разі наявності зауважень до наданих послуг, клієнт вправі не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання акта письмово висловити та надіслати адвокату свої мотивовані зауваження щодо вартості та/або переліку наданих послуг. У випадку, якщо клієнтом не будуть надані мотивовані зауваження у зазначені в даному пункті строки, акт прийому наданих адвокатських послуг вважається схваленим, а надані адвокатом послуги - прийнятими клієнтом.

У протоколі погодження договірної ціни від 08.04.2025 р. (додаток № 1.1 до договору) сторони погодили вартість наступних послуг адвоката, зокрема:

зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах - 1514,00 грн/год;

підготовка відзиву на апеляційну скаргу- 45000,00 грн за документ;

збір та підготовка письмових доказів 1514,00 грн/год;

підготовка копії відзиву та доданих до нього документів - 1514,00 грн/год;

подання відзиву на апеляційну скаргу (завантаження тексту відзиву та доданих до неї документів до системи "Електронний суд", підписання КЕП та відправка до суду) - 1514,00 грн/год;

підготовка заперечень на відповідь на відзив - 35000,00 грн за документ;

складання заяв, клопотань і заперечень з процесуальних питань - 5000,00 грн за документ;

участь у судових засіданнях - 4000,00 грн за засідання;

оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - 5 % від стягненої суми;

складання заяви про ухвалення додаткового рішення - 15000,00 грн за документ.

Згідно з актом прийому наданих адвокатських послуг № 30/2 від 05.06.2025 р. адвокатом були надані послуги на загальну суму 69514,00 грн, а саме:

- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах - 1514,00 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 45000,00 грн;

- участь у судових засіданнях - 8000,00 грн;

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення - 15000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 р. у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 від 20.11.2020 р.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно з п. 2 ч. ч. 5, 6 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 р. у справі № 911/2737/17).

З акта здачі-приймання виконаних правових послуг № 30/2 від 05.06.2025 р. вбачається, що адвокатом були надані послуги, зокрема, зі складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі вартістю 15000,00 грн.

Однак, заява про стягнення/розподіл судових витрат/про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (постанова Верховного Суду від 02.02.2024 р. у справі № 910/9714/22).

Крім цього, з акта здачі-приймання виконаних правових послуг № 30/2 від 05.06.2025 р. вбачається, що адвокатом були надані послуги, зокрема зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога вартістю 1514,00 грн.

Проте зустріч з клієнтом та погодження заперечень мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву та не можуть бути віднесені до правової допомоги, тому не підлягають компенсації.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 р. у справі № 756/8241/20.

Отже відповідачем було безпідставно заявлено до стягнення на його користь суми судових витрат за складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі у розмірі 15000,00 грн, а також витрати щодо зустрічі з клієнтом з метою з`ясування обставин справи у розмірі 1514,00 грн.

Враховуючи викладене, а також обсяг підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для спору, а також враховуючи відмову у задоволенні позову, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 53000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки під час ухвалення додаткової постанови 24.06.2024 р. були відсутні учасники справи, тому датою ухвалення цього судового рішення є дата його повного складення, тобто 07.07.2025 р.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВК Арсенал" (03151, м. Київ, вул. Сім`ї Ідзиковських, 39, код 41146530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код 35912126) 53000 (п`ятдесят три тисячі),00 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції.

3. В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" залишити без задоволення.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

5. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко