ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/687/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК"

04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4,

до ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення заборгованості

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№2383 від 18.03.2024) Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов кредитного договору №716544388 від 02.12.2021 у зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість: 29450,28 грн. за тілом кредиту, включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту та 750,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.03.2024 судом витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області надійшла відповідь (вх.№4662/24 від 07.04.2024) про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Виконавчого комітету Боярської міської ради надійшла відповідь (вх.№4767/24 від 10.04.2024) про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Відтак, судом встановлене зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 відповідно до вимог частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 гривень.

За позовною заявою Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 30200,28 грн, отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2024 прийнято позовну заяву (вх.№2383 від 18.03.2024) Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито провадження у справі №911/687/24, розгляд справи №911/687/24 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам справи строки подання заяв по суті справи.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи: копії ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 12.04.2024 двічі направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі її місця проживання за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на час наявності статусу фізичної особи-підприємця) та адресі місця проживання, що надані органами реєстрації місця перебування та місця проживання особи на запит суду про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та повернуті до суду без вручення, за закінченням терміну зберігання.

Суд враховує, що Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Відтак, суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідачем відзив чи докази суду не надані, позов не заперечений, інших заяв чи клопотань сторонами суду не подавалось.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

За результатом з`ясування всіх фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічного та повного дослідження матеріалів справи, суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

02.12.2021 між Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та Фізичною особою-підприємцем Коробкою Наталією Сергіївною укладено кредитний договір «Кредит «всеБізнес» №716544388 (далі - договір).

Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до такого:

Пункт 1.1.1. договору: сума кредиту - 50000,0 грн.

Пункт 1.1.3. договору: строк кредитування - до 02.12.2023.

Пункт 1.1.4.1. договору: комісійна винагорода за надання кредиту - тариф комісійної винагороди 1 %; комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту; комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до пункту 6.3.1. типових умов.

Пункт 1.1.4.2. договору: комісійна винагорода за обслуговування кредиту: тариф комісійної винагороди 1,5% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до пункту 6.2. типових умов, та сплачується щомісячно згідно з графіком платежів, наведеним у пункті 1.4. договору.

Пункт 1.1.7. договору: цільове використання кредиту: на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої пунктом 1.1.4.1. договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно з пунктом 1.1.4.1. договору.

Пункт 1.1.8. договору: типові умови: Типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБізнес», укладеного в Системі Інтернет-Банкінг ПУМБ DIGITALBUSINESS Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що розміщується на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.4. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в графіку платежів.

Повернення кредиту, сплата за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань (пункт 1.5. договору).

Підписанням договору позичальник звертається до банку за наданням кредиту в сумі, зазначеній в пункті 1.1.1. договору, та підтверджує, що кредитні кошти будуть використані за цільовим призначенням відповідно до договору. Умови цього пункту договору є заявою (клопотанням) позичальника про надання кредиту (пункт 2.1. договору).

Банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в пункті 1.1.1. договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання банку щодо надання кредиту за договором є відкличними. Ненадання кредиту в зазначений строк вважається відмовою банку в наданні кредиту та договір вважається таким, що припинив свою дію (пункт 2.2. договору).

Права та обов`язки сторін за договором регламентуються цим договором та статтею 7 типових умов (пункт 3.1. договору).

З моменту укладення договору типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено типовими умовами. Підписання договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та типовими умовами, умови договору та типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно банку (пункт 5.1. договору).

У всіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються положенням типових умов та законодавства. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між типовими умовами та положенням договору, такі положення договору мають пріоритет (пункт 5.2. договору).

Сторони домовились, що договір укладається сторонами в формі електронного документа за допомогою системи «Інтернет-Банкінг». Договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП Уповноваженого представника банку та КЕП/УЕП позичальника (тип підпису на розсуд позичальника) (пункт 5.3. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника (тип підпису на розсуд позичальника) та КЕП уповноваженого представника банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з договором в повному обсязі (пункт 5.4. договору).

Договір підписаний сторонами 02.12.2021 шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису уповноваженого представника банку - начальника управління Харковець В.В. та кваліфікованого електронного підпису позичальника - Фізичної особи-підприємця Коробки Н.С., що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 06.02.2024.

На виконання умов договору Акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" за рахунок кредитних коштів здійснено 02.12.2021 на користь банку переказ суми комісійної винагороди з надання кредиту у розмірі 500,00 грн (визначеному відповідно до пункту 1.1.4.1. договору), а також зараховано на поточний рахунок позичальника, зазначений в пункті 1.1.5. договору суму кредиту (49500,00 грн), що залишилась після переказу суми комісійної винагороди за надання кредиту на користь банку.

Вказане підтверджується платіжними інструкціями №TR.54336002.49781.8810 та № TR.54336002.49782.8810 від 02.12.2021.

2. Аргументи позивача

Позивач зазначає, що відповідач справляння плати за кредит та повернення кредиту банку, в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами, що встановлені у графіку платежу - не виконала.

За розрахунком Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" заборгованість відповідача станом на 05.02.2024 становить 30200,28 грн, з яких: 29450,28 грн за сумою кредиту (тіло кредиту), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8197,90 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 21252,38 грн, 750,00 грн прострочена заборгованість за комісією.

Позивач вказує, що 08.11.2023 направив відповідачу вимогу про дострокове повернення окрім простроченої заборгованості також залишку по тілу кредиту за кредитним договором вих.№5060 від 02.11.2023, яка згідно із даними роздруківки із сайту ПАТ "Укрпошта" за штриховим кодовим ідентифікатором поштового відправлення №310 повернута 30.11.2023 відправнику без вручення.

12.02.2024 Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" в порядку наказного провадження звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу, проте позивачу у видачі судового наказу ухвалою суду відмовлено та роз`яснено про право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (провадження №911/383/24).

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач звернувся з даним позовом до суду.

3. Аргументи відповідача

Відповідач своїх аргументів та заяв по суті справи не надав.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи: копії ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 12.04.2024 двічі направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі її місця проживання за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на час наявності статусу фізичної особи-підприємця) та адресі місця проживання, що надані органами реєстрації місця перебування та місця проживання особи на запит суду про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та повернуті до суду без вручення, за закінченням терміну зберігання.

Суд враховує, що Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Відтак, суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Спірні правовідносини сторін, а, відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із кредитного договору, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України, статтями 346, 347 Господарського кодексу України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 Цивільного кодексу України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 Цивільного кодексу України, главами 19, 20 розділу IV Господарського кодексу України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 Цивільного кодексу України, розділом V Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір не заперечений жодною із сторін, не визнаний судом недійсним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину - приписи статті 204 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства;

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики;

За приписами частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 Цивільного кодексу України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та Фізичною особою-підприємцем Коробкою Наталією Сергіївною укладено кредитний договір «Кредит «всеБізнес» №716544388 від 02.12.2021.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Згідно з частиною шостою статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Отже, внаслідок укладання кредитного договору "Кредит "всеБізнес" №716544388 від 02.12.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами у справі виникли господарські правовідносини, до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору Акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" за рахунок кредитних коштів здійснено 02.12.2021 на користь банку переказ суми комісійної винагороди з надання кредиту у розмірі 500,00 грн (визначеному відповідно до пункту 1.1.4.1. договору), а також зараховано на поточний рахунок позичальника, зазначений в пункті 1.1.5. договору суму кредиту (49500,00 грн), що залишилась після переказу суми комісійної винагороди за надання кредиту на користь банку.

На підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи платіжні інструкції №TR.54336002.49781.8810 від 02.12.2021 на суму 500,00 грн та № TR.54336002.49782.8810 від 02.12.2021 на суму 49500,00 грн.

Договір містить погоджений Графік платежів, за яким відповідач прострочив платежі у розмірі 8197,90 грн, а також відповідно до якого відповідач повинен був повернути всю суму кредиту до 02.12.2023.

Вказане не спростоване відповідачем.

За розрахунком позивача, який підтверджений наданими до матеріалів справи виписками по рахунку, залишок несплачених кредитних коштів становить 29450,28 грн (тіло кредиту).

Вказаний розрахунок відповідачем також не спростований.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми кредиту (тіло кредиту) за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 716544388 від 02.12.2021 в розмірі 29450,28 грн є обґрунтованими, належним чином підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача комісії за користування кредитом, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості позивачем, окрім суми погашення кредиту, заявляється до стягнення з відповідача сума заборгованості відповідача за комісією за користування кредитом у розмірі 750,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1.4.3. кредитного договору «Кредит «всеБізнес» № процентна ставка за користування кредитом - 0,00001 % річних, проценти нараховуються відповідно до пункту 6.2. типових умов та сплачується згідно з графіком платежів, наведених в пункті 1.4. договору.

Пунктом 1.1.4.2. договору передбачена комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 1,5% за один місяць користування кредитом, яка і заявляється до стягнення за позовом.

Суд зазначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини 2, 3 статті 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 виснувала, що приписи частин 2 та 3 статті 6 і статті 627 Цивільного кодексу України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити. Свобода договору як одна із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Однак сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий у силу прямої вказівки акта законодавства, а також, якщо ці відносини врегульовані імперативними нормами.

Сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 Цивільного кодексу України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини 1 цієї статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (близькі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, метою укладення кредитного договору для позичальника є отримання коштів у тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості, а метою укладення кредитного договору для банку є одержання від позичальника процентів від суми кредиту та повернення грошових коштів (кредиту) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній на момент укладення договору від 01.09.2008 № 1267м-08) банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 зазначено, що суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Вказана позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі №910/6178/20.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача комісії за користування кредитом у розмірі 750,00 грн, оскільки за висновками суду банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача 29450,28 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

При цьому, господарським судом на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховується правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, згідно з яким, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129 Господарського процесуального України, з огляду на те, що позивачем сплачений судовий збір у мінімальному розмірі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх.№2383 від 18.03.2024) Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до Коробки Наталії Сергіївни про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Коробки Наталії Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ) 29450,28 грн (двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень двадцять вісім копійок) суми кредиту за кредитним договором «Кредит «всеБізнес» №716544388 від 02.12.2021 та 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07.07.2025.

Суддя С.О. Саванчук