ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1083/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Твітос Сістем» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 28/2)

про стягнення 635 819 грн

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: Вірт С.О.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

20.03.2025 Антимонопольний комітет України (далі АМКУ, позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом, сформованим у системі «Електронний суд» (вх. № 1110/25 від 20.03.2025), про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твітос Сістем» (далі ТОВ «Твітос Сістем», відповідач) пені у розмірі 635 819 грн та судового збору у розмірі 7629, 83 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/1083/25 за позовом АМКУ до відповідача ТОВ «Твітос Сістем» про стягнення 635 819 грн; призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16.06.2025 о 12:15.

У судовому засіданні 16.06.2025 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 07.07.2025 до 12 год. 20 хв. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 07.07.2025 після промов у судових дебатах суд перейшов до стадії ухвалення рішення по справі, у зв`язку з чим оголосив перерву до 13:00.

07.07.2025 після перерви судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача АМКУ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Тимчасова адміністративна колегія АМКУ розглянувши матеріали справи № 4/01-212-21 про порушення ТОВ «Проектгазбуд» (змінено найменування юридичної особи на ТОВ «Твітос Сістем») законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 03.09.2024 № 28-р/тк, яким визнано, що ТОВ «Проектгазбуд» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Комунальним підприємством «Обслуговуючий кооператив «Буринський Газовик» на закупівлю робіт за предметом «Будівництво міжселищного газопроводу с. Сніжки, с. Біжівка, с. Бурики, с. Романчуково, с. Хустянка, с. Харченки, с. Ярове Буринського району Сумської області. (Коригування) (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (код ДК 021:2015 - 45230000-8))» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-07-24-000328-а).

За зазначене порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 635 819 грн, який повинен бути сплачений у двомісячний строк із дня одержання рішення про накладення штрафу у відповідності до абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Вказує, що відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день прийняття рішення № 28-р/тк, найменування юридичної особи було: ТОВ «Проектгазбуд»; юридична адреса відповідача була: площа Привокзальна, буд. 9, м. Суми, 40004. Копія рішення від 03.09.2024 № 28-р/тк була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 20.09.2024 № 145-26.13/01-9225е та отримана відповідачем 04.10.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 849. Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням від 03.09.2024 № 28-р/тк, закінчився 04.12.2024.

Посилаючись на положення ч.ч. 8, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вказує, що Комітетом видано наказ про стягнення з відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Оскільки відповідач рішення від 03.09.2024 № 28-р/тк у судовому порядку не оскаржував, воно є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Повідомляє, що станом на день подання позовної заяви Комітет не отримував від відповідача, а також і від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням № 28-р/тк, а також Комітет не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 28-р/тк.

Станом на теперішній час відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Проектгазбуд» (ідентифікаційний код 40750222) змінило найменування юридичної особи на ТОВ «Твітос Сістем» (ідентифікаційний код 40750222), а також відповідач змінив місцезнаходження та знаходиться за адресою: вул. Академічна, буд. 28/2, м. Одеса, 65009. Зазначена зміна найменування юридичної особи не тягне за собою факту припинення юридичної особи, оскільки код ЄДРПОУ, що є основною ідентифікуючою ознакою, залишився незмінним.

Відповідач ТОВ «Твітос Сістем».

Ухвали суду від 31.03.2025, 07.05.2025, 19.05.2025, 28.05.2025, 16.06.2025 були надіслані відповідачу на його адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуті засобами поштового зв`язку з вказівкою такого повернення адресат відсутній за вказаною адресою, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.

Порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст. 242 ГПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5 ст. 242 ГПК).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК).

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 6 ст. 242 ГПК).

Виходячи зі змісту ст. 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 14.06.2024 у справі № 910/8002/23).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

При цьому, ухвали суду від 31.03.2025, 28.04.2025, 19.05.2025, 28.05.2025 направлені відповідачу на відому суду електрону адресу , згідно довідок, що містяться в матеріалах справи, доставлені до скриньки 08.04.2025, 30.04.2025, 20.05.2025, 28.05.2025.

Також, суд повідомляв про розгляд справи № 916/1083/25 шляхом розміщення публікацій на сайті «Судова влада України», що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками.

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про можливість вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема, надано можливість викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив; відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне повідомлення учасника судового процесу (відповідача) про розгляд справи № 916/1083/25.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

За наявною інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, було змінено найменування ТОВ «Проектгазбуд» () на ТОВ «Твітос Сістем» (), а також місцезнаходження юридичної особи, зокрема, з адреси: 40004, м. Суми, площа Привокзальна, буд. 9 на адресу: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 28/2.

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 28-р/тк від 03.09.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» постановлено:

- визнати, що ТОВ «Проектгазбуд» і ТОВ «Газпромсервіс» вчинили правопорушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Комунальним підприємством «Обслуговуючий кооператив «Буринський Газовик» на закупівлю робіт за предметом «Будівництво міжселищного газопроводу с. Сніжки, с. Біжівка, с. Бурики, с. Романчуково, с. Хустянка, с. Харченки, с. Ярове Буринського району Сумської області. (Коригування) (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (код ДК 021:2015 - 45230000-8))» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-07-24-000328-а);

- накласти на ТОВ «Проектгазбуд» штраф у розмірі 635 819 грн за порушення, вказане в п. 1 резолютивної частини цього рішення.

Також у рішенні зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення; відповідно до ст. 56 «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують таку сплату; рішення може бути оскаржене до господарського суду м. Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Копію рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 28-р/тк від 03.09.2024, прийнятого за результатами розгляду справи № 4/01-212-21, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, було надіслано позивачем разом із супровідним листом № 145-26.13/01-9225е від 20.09.2024 ТОВ «Проектгазбуд» на адресу: площа Привокзальна, 9 м. Суми, 40004.

Поштове відправлення було вручено 04.10.2024 за довіреністю, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та трекінг АТ «Укрпошта».

Розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного рішенням від 03.09.2024 № 28-р/тк наведений позивачем у позовній заяві, та обрахований наступним чином:

з 05.12.2024 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням № 28-р/тк) по 04.03.2025 включно (день до якого розраховано пеню);

кількість днів прострочення сплати штрафу становить 90 днів;

розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 635 819 х 1,5 % = 9 537,285 грн, де 635 819 розмір штрафу, накладеного рішенням № 28-р/тк;

1,5 % відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

за 90 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 9 537,285 х 90 = 858 355,65 грн;

відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 635 819 грн.

5. Позиція суду.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів, а щодо розгляду та вирішення справ про надання дозволів та висновків на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання також з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України. Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та користувачів від його порушень у сфері медіа здійснюються органами Антимонопольного комітету України у порядку, передбаченому Законом України "Про медіа".

Приписами статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Тимчасові адміністративні колегії Антимонопольного комітету України утворюються Головою Антимонопольного комітету України з числа державних уповноважених та голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України у складі не менше ніж три особи. Тимчасову адміністративну колегію очолює державний уповноважений Антимонопольного комітету України. Рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України приймається від імені Антимонопольного комітету України. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що з метою запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, підвищення передбачуваності його застосування Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України може надавати суб`єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз`яснень щодо відповідності дій цих суб`єктів господарювання положенням статей 6, 10, 13 цього Закону та статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

В силу приписів ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі, зокрема, про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Частинами 1 та 2 статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції" передбачено, що строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але, коли в цей строк необхідно було вчинити дію в Антимонопольному комітеті України чи його територіальному відділенні, строк закінчується в момент закінчення робочого дня.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 28-р/тк від 03.09.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» прийнято стосовно ТОВ «Проектгазбуд» та направлено засобами поштового зв`язку на його стару адресу (площа Привокзальна, 9 м. Суми, 40004).

Поштове відправлення було вручено 04.10.2024 за довіреністю, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та трекінг АТ «Укрпошта».

Тобто, вищевказане рішення позивача вважається таким, що вручене відповідачу 04.10.2024.

За цих обставин, з урахуванням положень абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідач накладений рішенням органу Антимонопольного комітету України штраф мав сплатити на користь бюджету у строк не пізніше 04.12.2024 (включно).

При цьому, суд зазначає, що факт вручення рішення АМК може мати значення лише у вирішенні питання щодо правильності нарахування пені, оскільки встановлює юридичний факт для відліку її нарахування. У свою чергу штраф, накладений рішенням органу АМК, є існуючим визначеним Законом зобов`язанням, яке не ставиться у залежність від зміни найменування суб`єкта господарювання та/або зміни його місцезнаходження (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.06.2025 по справі № 916/3766/24).

Отже, приймаючи до уваги, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 28-р/тк від 03.09.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у встановленому законом порядку не оскаржено та є обов`язковим до виконання, натомість матеріали справи не містять доказів його виконання відповідачем, суд, враховуючи наявність обставини прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного позивачем вищевказаним рішенням, перевіривши наведений позивачем в позовній заяві розрахунок пені та врахувавши положення ч. 5 ст. 56 Закону України «про захист економічної конкуренції» щодо обмеження розміру пені розміром штрафу, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми пені в розмірі 635 819, 00 грн.

За вищевказаних обставин, позов Антимонопольного комітету України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твітос Сістем» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 28/2; ідентифікаційний код юридичної особи: 40750222) в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Солом`янському районі міста Києва, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100) пеню у розмірі 635 819, 00 грн (шістсот тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твітос Сістем» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 28/2; ідентифікаційний код юридичної особи: 40750222) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код юридичної особи: 00032767) судовий збір у розмірі 7629, 83 грн (сім тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень, вісімдесят три копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 08 липня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко