УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/4578/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Грєхова О.А.)

від 24.02.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.)

від 11.06.2025

у справі № 910/4578/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про визнання недійсними пункти 5.1, 5.4 договору, внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/4578/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/4578/24 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі №910/4578/24, Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення з доданим до неї клопотанням про передачу справи №910/4578/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30.06.2025 визнано необґрунтованою заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" про відвід суддів: Бакуліної С.В. та Кібенко О.Р. від розгляду справи №910/4578/24. Передано матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі №910/4578/24 та заяву про відвід на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" про відвід суддів: Бакуліної С.В. та Кібенко О.Р. від розгляду справи №910/4578/24.

Ухвалою Верховного Суду від 02.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" про відвід суддів Бакуліної С. В. і Кібенко О. Р. у справі № 910/4578/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно", судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" підставою касаційного оскарження зазначає п.1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1362/17, від 11.11.2021 у справі №925/1367/19, від 25.01.2022 у cправі №925/555/20, від 01.06.2022 у cправі №925/552/20, від 21.06.2022 у справі №925/1701/20 (щодо застосування ст.233 ЦК України), від 10.03.2021 у справі №607/11746/17 (щодо застосування принципу favor contractus).

Крім того, підставою касаційного оскарження зазначає п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає, що відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування:

- ч.1 ст.651 ЦК України в поєднанні з ч.2 ст.16 ЦК України та ч.2 ст.5 ГПК України;

- п. п. 1 ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 21 та ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст.20, ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання", ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст.2 Закону №2479-IX щодо встановлення наявності/відсутності обов`язку з проведення опалювального сезону та надання комунальних послуг підприємствами приватного права, які провадять діяльність з метою отримання прибутку, за умови дії заборони на провадження діяльності за економічно обґрунтованими тарифами та відсутності гарантованого відшкодування з різниці в тарифах, та, зокрема, чи має право таке підприємство відмовитись або зупинити відповідну діяльність до припинення мораторію на підвищення тарифів або до фактичного надання гарантованої Державою компенсації з різниці в тарифах для здійснення розрахунків за поставлений природний газ;

- п. 3 ч. 1 ст. 3, п.1 ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про ринок природного газу", п. п. 26 п. 3.2 розділу 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та п. п. 28 п.3.2 розділу 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22 березня 2017 року №308 (у редакції, що була чинною на момент укладення Договору) в контексті можливості закупити природних газ у будь-якого постачальника природного газу, який наявний на ринку природного газу, для виробництва теплової енергії та надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, в умовах обов`язку забезпечення ліцензованої діяльності за принципом економічної доцільності та досягнення найнижчої собівартості;

- ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу", ст. 638 ЦК України та ст.180 ГК України.

Ще однією підставою касаційного оскарження зазначає п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду щодо застосування статті 655 ЦК України в контексті наявності вкрай невигідних умов за статтею 233 ЦК України у вигляді безумовної оплати за поставлений газ в умовах дії мораторію та відсутності виплати компенсацій, викладеного у постанові від 19.02.2025 у справі №910/6198/24.

Також просить відступити від висновків Верховного Суду щодо застосування:

- статей 3, 13 Закону України 'Про ринок природного газу" про можливість вільного вибору постачальника у спірних відносинах;

- статті 12 Закону "Про ринок природного газу" про визнання недійсними істотних умов договору;

- норми права про можливість внесення змін до договору, умови якого були визнано недійсними через тяжкі обставини.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим скаржник не наводить в яких саме постановах Верховного Суду викладено висновки щодо застосування ст. ст. 3, 12 13 Закону України "Про ринок природного газу" від яких він просить суд касаційної інстанції відступити. Також не зазначає конкретні норми права "про можливість внесення змін до договору, умови якого були визнано недійсними через тяжкі обставини".

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не скаржник не наводить в яких саме постановах Верховного Суду, викладено висновки щодо застосування ст. ст. 3, 12 13 Закону України "Про ринок природного газу", від яких він просить суд касаційної інстанції відступити та зазначено конкретні норми права "про можливість внесення змін до договору, умови якого були визнано недійсними через тяжкі обставини", то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі №910/4578/24 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Приватному акціонерному товариству "Черкаське хімволокно" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести, в яких саме постановах Верховного Суду, викладено висновки щодо застосування ст. ст. 3, 12 13 Закону України "Про ринок природного газу", від яких скаржник просить суд касаційної інстанції відступити;

- зазначити конкретні норми права "про можливість внесення змін до договору, умови якого були визнано недійсними через тяжкі обставини", та постанови, в яких викладено висновок щодо їх застосування, від яких скаржник просить відступити.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець