ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 Справа № 914/2908/24

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Зоряни Горецької, при секретарі Зоряні Палюх, розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи підприємця Магеррамова Шагріяра Маліка Огли,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод»,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівська обласна військова адміністрація,

про визнання договору недійсним,

представники сторін:

від позивача: ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли, Сокальський Д.А.;

від відповідача: Малець Н.М.;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця Магеррамова Шагріяра Маліка Огли до відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівської обласної військової адміністрації про визнання договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

31.03.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

01.07.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач просить визнати недійсним договір оренди №ВГМ-018/22 від 01.09.2022 та застосувати наслідки недійсності правочину. Позивач стверджує, що вказаний правочин суперечить нормам чинного законодавства, інтересам держави та суспільства, що підтверджується рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/3696/23 від 04.12.2023 (рішення набрало законної сили).

Позиція відповідача

Між Позивачем та Відповідачем не укладався договір оренди землі, а було укладено договір оренди №ВГМ-018/22 від 01.09.2022, згідно якого ПрАТ «ЛЛРЗ» передало ФОП Магеррамову Шагріяру Маліку Огли в строкове платне користування майно: майданчик з бетонним покриттям зі сторони пл. Двірцевої, площею 68 кв.м., інвентарний №20149 ПрАТ «ЛЛРЗ», який перебуває на балансі ПрАТ «ЛЛРЗ», як основний засіб та не являється нерухомим майно. Термін дії Договору закінчився 30.08.2023, договірні відносини не продовжено, але об`єкт оренди Позивачем не повернуто.

Об`єкт оренди розміщено на земельній ділянці, кадастровий №:01:004:0081, яка надана ПрАТ «ЛЛРЗ» в постійне користування.

На об`єкті оренди Позивач встановив тимчасову споруду зі склопакетним заскленням фасадної частини приміщення та сендвіч панелями (ТС).

Позивач всупереч вимогам Відповідача щодо проведення демонтажу та повернення об`єкта оренди, умовам Договору та вимогам законодавства так і не повернув об`єкт оренди, та продовжує використовувати його, про що свідчить наявне майно Позивача на орендованому майданчику, а акт приймання-передавання про повернення майна Позивач так і не склав.

Сума простроченої заборгованості, що підлягає сплаті ФОП Магеррамовим Шагріяром Маліком Огли на користь ПрАТ «ЛЛРЗ», становить 124 263,32 грн, з яких 1 268,28 грн відшкодування плати за землю та 122 995,04 грн - за оренду майданчика.

Відповідачем подано позов до Позивача про демонтаж, повернення об`єкта оренди та стягнення заборгованості і штрафних санкцій по Договору оренди №ВГМ-018/22 від 01.09.2022, справа №914/2086/24.

Відповідно пунктів 3.3, 3.4 Статуту ПрАТ «ЛЛРЗ» , який діяв на момент укладення Договору, Товариство має право передавати в оренду (найм) майно, що належить Товаристу.

Відповідач у своїй діяльності керується ЗУ «Про акціонерні товариства» та не підпадає під сферу дії ЗУ «Про управління об`єктами державної власності».

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Приватним акціонерним товариством «Львівський локомотиворемонтний завод» ПрАТ «ЛЛРЗ» та Магеррамовим Шагріяром Маліком Огли ФОП 01.09.2022 був укладений договір оренди № ВГМ -018/22.

Предметом договору оренди визначено, що Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно майданчик з бетонним покриттям зі сторони площі Двірцевої площею 68 кв. м., інвентарний номер 20149 ПрАТ «ЛЛРЗ». Пунктом 1.2. Договору визначено, що майданчик передається в оренду з метою використання в комерційній діяльності.

Позов серед іншого побудовано на обставинах, які встановленні в рішенні у справі №380/3696/23 від 01.11.2023, яке не оскаржувалось та набрало законної сили.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 380/3696/23, за позовом фізичної особи підприємця Магеррамова Шагріяр Малік Огли до виконавчого комітету Львівської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», на стороні відповідача - комунального підприємства «Адміністративно- технічне управління», Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення встановлено, що ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» володіє на праві постійного користування земельною ділянкою державної форми власності площею 13,4672 га (кадастровий номер :01:004:0081) для обслуговування споруд на вул. Залізничній, 1а у м. Львові, що відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту (12.01), що підтверджується такими доказами:

- ухвала Львівської міської ради №603 від 27.04.2000 «Про користування земельною ділянкою Львівським державним локомотиворемонтним заводом на вул. Залізничній, 1а у м. Львові»;

- державний акт на право постійного користування землею із планом зовнішніх меж;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;

- технічне завдання на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»;

- інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Суб`єктом права державної власності на цю земельну ділянку є Львівська обласна державна адміністрація.

Долучені сторонами схеми та державний акт на право постійного користування землею із планом зовнішніх меж свідчать про те, що північно-східна частина площі Двірцевої межує з територією ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (в районі триповерхової будівлі), що огороджена парканом.

ПрАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод» листами від 07.10.2022 № 3066 та від 04.01.2023 № 19 повідомило ФОП Магеррамова про погодження проектів тимчасових споруд та ескізних проектів на розміщення тимчасових споруд № 1, 2 за умови, що тимчасові споруди не будуть пов`язані фундаментом з майданчиком та встановлення тимчасових споруд буде виконано із дотриманням чинного законодавства.

Залізнична районна адміністрація 04.10.2022 зафіксувала факт проведення замірів по торцевій стіні триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» та бетонної основи, яка межує з нею зі сторони пл. Двірцевої та знаходиться за огорожею заводу; в якості реакції на ці роботи скерувала підприємству лист № 32-вих-81696 від 05.10.2022, яким:

- повідомила підприємство як користувача земельної ділянки площею 134672 кв.м. про необхідність дотримання Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, а також необхідність попереднього одержання необхідних дозвільних документів для проведення будівельних робіт;

- попередила, що у випадку проведення самовільних будівельних робіт районна адміністрація буде вживати відповідні заходи.

У зв`язку із виявленим та зафіксованим на фото будівництвом споруди на площі Двірцевій біля триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» Залізнична районна адміністрація скерувала цьому підприємству лист № 32-вих-93716 від 02.11.2022 такого змісту: «працівниками адміністрації зафіксовано будівництво споруди на площі Двірцева, біля трьохповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (фотосвітлини додаються). Оскільки у районну адміністрацію не надано дозвільних документів на будівництво, ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» необхідно зупинити будівельні роботи за вказаною адресою. У випадку наявності відповідних документів просимо у термін до 10.11.2022 надати їх в Залізничну районну адміністрацію».

У відповідь на описані листи ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» скерувало голові Залізничної районної адміністрації лист №3405 від 14.11.2022 «Про дотримання правил благоустрою», відповідно до змісту якого:

- підприємство передало в оренду ФОП Магеррамову для використання в комерційній діяльності майданчик з бетонним покриттям, який розташований на земельній ділянці заводу за адресою м. Львів, вул. Залізнична 1 площею 68 кв.м. зі сторони площі Двірцевої;

- листом від 07.10.2022 №3066 ФОП Магеррамова повідомлено про погодження проекту тимчасової споруди на вул. Залізничній, 1А зі сторони пл. Двірцевої у м. Львові за умови, що встановлення цієї споруди буде виконано з дотриманням чинного законодавства та нормативних документів.

18.11.2022 комісія в складі фахівців відділу державного контролю за використанням та охороною земель м. Львова управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради, відділу укладання договорів оренди землі управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, відділу соціально-економічного розвитку Залізничної районної адміністрації, в присутності начальника юридичного відділу, головного інженера, інженера з кошторисної роботи бюро нагляду за будівлями та спорудами відділу головного механіка ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» та ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли, відповідно до ст.2, 61 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 12, 75, 96, 98, 99, 100, 110, 111, 112, 120, 183, 198, 206, 211 Земельного кодексу України, ст.52, 53, 53-1, 54, 56, 188-56 Кодексу України про адміністративні правопорушення провели обстеження земельної ділянки на площі Двірцевій у м. Львові біля триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», за наслідками якого:

- провели фотофіксацію;

- склали схему земельної ділянки на площі Двірцевій у м. Львові біля триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»;

- склали акт обстеження земельної ділянки на пл.Двірцевій у м.Львові (біля триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод») від 18.11.2022 №40, в якому зафіксовали таке: «[…] встановлено, що на частині земельної ділянки № 1 площею 13,4672га (кадастровий номер :01:004:0081), яка перебуває в постійному користуванні ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» відповідно до державного акту про право на постійного користування землею від 29.09.2000 № 117 Кн.1-3 Магеррамов Шагріяр Малік Огли встановив тимчасову споруду площею 68 кв.м. зі склопакетним заскленням фасадної частини приміщення та сендвіч панелями (МАФ), яка фактично орієнтовною площею 1 кв.м. розміщена на землях комунальної власності, та ще й додатково обгородив металевим парканом земельну ділянку комунальної власності, обмеживши доступ її власнику. Таким чином, Магеррамов Шагріяр Малік Огли самовільно зайняв та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності орієнтовною площею 0,0009 га для обслуговування МАФу на пл. Двірцевій у м. Львові.

Також під час обстеження виявлено, що металевий паркан ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» встановлений по межах, що відрізняються із зовнішніми межами, які відображені в державному акті на право постійного користування землею від 29.09.2000 № 117 Кн.1-3.».

Управління державного контролю за використанням та охороною земель Департаменту містобудування Львівської міської ради звернулося до Магеррамов Шагріяр Малік Огли із листом № 2412-вих-106994 від 02.12.2022 про необхідність звільнити до 05.12.2022 самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності орієнтовною площею 0,009 га, усунувши перешкоди для використання земельної ділянки її власником шляхом демонтажу зазначеної тимчасової споруди, у зв`язку із відсутністю необхідних дозвільних документів, разом з металевою огорожею.

Залізнична районна адміністрація скерувала директору Департаменту містобудування ЛМР лист № 4-32-37888 від 14.12.2022 та повідомила, що за результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли встановив тимчасову споруду площею 68 кв.м. зі склопакетним заскленням фасадної частини приміщення та сендвіч панелями, яка фактично площею 1 кв.м. розміщена на землях комунальної власності, обмеживши доступ її власнику. Таким чином, ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли самовільно зайняв та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності орієнтовною площею 0,0009 га для обслуговування ТС на площі Двірцевій.

10.01.2023 ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли звернувся до Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ЛМР із заявою, просив погодити можливість встановлення двох спарених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на вул. Залізничній, 1-А зі сторони пл. Двірцевої на території ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» в межах об`єкту благоустрою та надати відповідні паспорти прив`язки ТС.

До заяви про видачу паспортів прив`язки від 10.01.2023 ФОП Магеррамов долучив:

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС;

- ескізні проекти «Схема розміщення ТС № 1,2 для ведення підприємницької діяльності;

- копію договору оренди майданчика з бетонним покриттям № ВНМ-018/22 від 01.09.2022;

- лист ПрАТ «ЛЛРЗ» від 04.01.2023 № 19;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП Магеррамов Шагріяр Малік Огли;

- витяг з ЄДРЮ та ФОП.

Виготовлені в грудні 2022 року на замовлення ФОП Магеррамова ескізні проекти «Схема розміщення тимчасової споруди №1 для ведення підприємницької діяльності на вул. Залізнична, 1А зі сторони пл. Двірцева у м. Львові», «Схема розміщення тимчасової споруди №2 для ведення підприємницької діяльності на вул. Залізнична, 1А зі сторони пл. Двірцева у м. Львові» серед іншого містять:

- матеріали фотофіксації, на яких зафіксовано вже існуючі тимчасові споруди, розташовані коло стіни триповерхової будівлі та встановлені впритул до огорожі підприємства, повернуті фасадом з вітринами, а також входом на площу Двірцеву у м. Львові;

- схеми благоустрою, відповідно до яких тимчасові споруди для ведення підприємницької діяльності розміщені впритул до будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», фасадом та входом до площі Двірцевої в напрямку автовокзалу «Двірцевий» та трамвайних колій , а їх бокові стіни стиковані з огорожею цього підприємства;

- вхід в споруди передбачений безпосередньо з хідників, прилегла територія, - тротуар і проїжджа частина вулиці загальноміського користування (пл. Двірцева).

Управління архітектури та Урбаністики Департаменту містобудування ЛМР скерувало ФОП Магеррамову відповідь № 2401-вих-23480 від 27.02.2023 та повідомило таке: «відповідно до пункту 1 ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, а відповідно до пункту 8 даної ухвали встановлено мораторій терміном до 31.12.2024 на доповнення зазначеного переліку новими тимчасовими спорудами. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що Ваші дві спарені тимчасові споруди за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1-а (зі сторони площі Двірцевої не включені в перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджений ухвалою міської ради від 26.12.2019 № 6107, управління архітектури та урбаністики позбавлене можливості позитивно вирішити питання порушене у Вашому зверненні від 13.01.2023 № З-М-2651-2401. Відповідно до матеріалів, доданих до звернення від 13.01.2023 № З-М-2651-2401, Вами самовільно встановлено дві зблоковані тимчасові споруди на вул. Залізничній, 1-а (зі сторони площі Двірцевої), чим порушено вимоги наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Рекомендуємо Вам дотриматись вимог законодавства України та добровільно демонтувати самовільно встановлені тимчасові споруди за адресою: м. Львів, вуя. Залізнична, 1-а (зі сторони площі Двірцевої)».

26.01.2023 виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №66 «Про демонтаж тимчасової споруди на пл. Двірцевій» такого змісту:

«Розглянувши листа Залізничної районної адміністрації, зареєстрованого у Львівській міській раді 14.12.2022 за № 4-32-37888, керуючись Законами України Про регулювання містобудівної діяльності, Про благоустрій населених пунктів, Про місцеве самоврядування в Україні, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, ухвалами міської ради від 21.04.2011 № 376 Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, від 26.12.2019 № 6107 Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова і від 08.07.2021 № 1081 Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, з метою усунення наслідків порушень вимог законодавства при розміщенні тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Львівській міській територіальній громаді виконавчий комітет вирішив:

1. Демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на пл. Двірцевій.

2. Рекомендувати фізичній особі-підприємцю Магеррамову Шагріяру Маліку Огли здійснити демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди у добровільному порядку.

Термін: протягом 30 календарних днів

3. У разі нездійснення демонтажу у добровільному порядку визначити уповноваженою особою на виконання демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на пл. Двірцевій комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» спільно із Залізничною районною адміністрацією.

4. Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління»

4.1. Здійснити демонтаж за участю представника Залізничної районної адміністрації.

Термін: протягом 60 календарних днів

4.2. У разі, якщо розмір чи конфігурація тимчасової споруди не дозволяє провести демонтаж та перевезення тимчасової споруди у цілісному стані, здійснити її розділення на конструктивні елементи.

4.3. У разі, якщо у тимчасовій споруді перебуває майно, здійснити опис майна та забезпечити перевезення вказаного майна до місця його відповідального зберігання.

4.4. У разі, якщо у тимчасовій споруді перебуває товар, здійснити опис товару та забезпечити перевезення вказаного товару до місця відповідального зберігання на вул.Зеленій, 9.

4.5. Укласти відповідні договори з суб`єктами господарювання на виконання робіт з демонтажу тимчасової споруди та супутніх послуг та оплатити їх вартість.

4.6. Організувати відповідальне зберігання демонтованої тимчасової споруди та майна (за наявності) на вул. Пластовій, 125.

4.7. Повернути демонтовану тимчасову споруду та майно (за наявності) власнику після відшкодування ним витрат на демонтаж, транспортування та зберігання демонтованої тимчасової споруди.

Відповідальний: директор КП Адміністративно-технічне управління.

5. Залізничній районній адміністрації:

5.1. Довести це рішення до відома власника (користувача) тимчасової споруди, а також відповідних експлуатуючих організацій та забезпечити відключення тимчасової споруди від інженерних мереж.

Термін: протягом 14 календарних днів

5.2. Забезпечити супровід та сприяння у проведенні демонтажу, у тому числі через залучення за необхідності представників державних органів, міських служб та організацій, Львівського комунального підприємства Муніципальна варта тощо.

Відповідальний: голова Залізничної районної адміністрації.

6. Львівському комунальному підприємству Муніципальна варта забезпечити громадський порядок під час проведення робіт з демонтажу тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на пл. Двірцевій.

Відповідальний: директор ЛКП Муніципальна варта.

7. Рекомендувати Управлінню патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції вжити заходів щодо забезпечення громадського порядку під час проведення робіт з демонтажу тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на пл. Двірцевій.

8. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови з містобудування.».

05.04.2023 за ініціативи та участі ФОП Магеррамова комісія в складі фахівців КП «Адміністративно-технічне управління», Залізничної районної адміністрації та управління землеустрою Львівської міської ради провели обстеження території на площі Двірцевій (біля триповерхової будівлі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»), за наслідками якого склали акт, в якому зафіксували, що виявлене попереднім обстеженням 18.11.2022 самовільне захоплення земельної ділянки комунальної власності усунуто.

Під час розгляду справи №380/3696/23 суд виявив порушення закону - ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» передало в оренду ФОП Магеррамову частину території підприємства під виглядом елемента об`єкта благоустрою з порушенням цільового призначення земельної ділянки державної форми власності (згідно відомостей Державного земельного кадастру суб`єктом права власності на земельну ділянку є Львівська обласна державна адміністрація). Суд постановив з цього питання окрему ухвалу і направив голові Львівської обласної військової адміністрації для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

ОЦІНКА СУДУ

Положення частини 2 статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебували у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

За відсутності порушення суб'єктивного права чи інтересу або ж за відсутності самого суб'єктивного права позовна давність застосовуватись не може. Тому перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Водночас згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Обов'язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов'язку (вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення) від зобов'язаних осіб. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19).

Отже, суд має встановити належність особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, чи є така особа належним позивачем у справі (наявність права на позов у матеріальному розумінні), чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановлення факту порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, які передбачені законодавством, і чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову (такий висновок викладений у пункті 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/3146/17).

За змістом частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Зокрема, позивач не врахував, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним (нікчемним) унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 ЦК України, оскільки використання майна - «річ» безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Адже позивач, як встановили суди, де-факто отримав у користування орендоване майно і таке користування вже ним реалізоване, водночас відповідач отримав часткову плату (яка у зазначений спосіб є насправді компенсацією вартості того, що одержав позивач за користування об'єктом оренди) за погодженою сторонами ціною, яка є дійсною на момент звернення орендаря з позовом про таке відшкодування, а законодавець не передбачив можливості здійснення односторонньої реституції.

Отже, специфіка правовідносин за договором оренди полягає в тому, що здійснити подвійну реституцію в разі недійсності (нікчемності) такого правочину, зважаючи на закладений у частині першій статті 216 ЦК України зміст, у спірних правовідносинах із дотриманням принципів рівноправності, пропорційності, справедливості неможливо.

Таким чином, фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності (нікчемності) проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір є недійсним з моменту його вчинення, а зобов'язання (права та обов'язки) за цим недійсним (нікчемним) правочином - припиняються на майбутнє (що узгоджується зі змістом вимог статті 236 ЦК України).

З урахуванням викладеного позивач, не здійснивши правової кваліфікації відносин сторін в умовах фактичного використання орендованого майна на підставі частини першої статті 216 ЦК України, припустилися неправильного застосування вказаної норми, оскільки фактичне користування майном на підставі договору оренди не дозволяє в разі його недійсності (нікчемності) провести двосторонню реституцію.

Зазначене за висновками позивача не забезпечує відновлення його прав, адже вони не є фактично порушеними в умовах здійснення ним користування майном відповідача. Мета для якої укладено договір оренди фактично досягнута.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що застосувати наслідки недійсності правочину за передане в оренду майно неможливо, тому що відновити первісне становище сторін за одержане в користування майно - є безповоротним явищем, а тому фактичне користування майном на підставі договору оренди не дозволяє в разі його недійсності (нікчемності) провести двосторонню реституцію.

Вказане, до того ж, свідчить про відсутність підстав для висновку про порушення будь - яких прав орендаря, а відтак і про відсутність підстав для його захисту, адже фактичне користування майном відбулося, що сторонами не заперечується, і відновлення первісного становища сторін за одержане в користування майно є неможливим.

Позивач не конкретизує, які саме наслідки необхідно застосувати у разі визнання правочину недійсним. Крім того, позивач не зазначив, яким саме чином відновиться його порушене право та в який спосіб таке порушено.

За наведених обставин, враховуючи відсутність можливості застосування двосторонньої реституції, відсутність порушеного позивача суд приходить до об`єктивного переконання про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за позивачем.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2025.

Суддя Горецька З.В.