ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
15.07.2025 Справа № 905/169/25 (932/9778/24)
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення заробітної плати, -
в межах справи № 905/169/25 про банкрутство ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ", -
сторони своїх представників не направили, -
Ухвалою від 15.05.2025 господарський суд прийняв до свого провадження цивільну справу № 932/9778/24 для розгляду в межах господарської справи № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ"; постановив справу № 905/169/25 (932/9778/24) розглядати за правилами спрощеного провадження, судове засідання призначив на 15.07.2025, визнав явку представників сторін не обов`язковою, встановив сторонам строк для надання суду заяв по суті, пояснень та документів.
Вказана ухвала вручена представнику позивача - адвокату Трун О.В. рекомендованою поштою 21.05.2025; відповідачу ухвала доставлена в його зареєстрований електронний кабінет в системі "Електронний суд" 15.05.2025 о 20:19 год. Відтак, сторони вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином та заздалегідь.
У судовому засіданні 15.07.2025 сторони участі не приймали. Позивачем не надано суду витребуваних пояснень та документів, відповідачем також не подано відзив на позовну заяву та витребувані документи, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.
Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Частинами 2, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, позивач та відповідач повідомлені про розгляд справи належним чином, тому неявка їх представників не перешкоджає судовому засіданню.
Позивач предмет чи підстави позову не змінював, додаткових доказів не подавав.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Суд зазначає, що позовна заява конкурсного кредитора про стягнення заборгованості, подана як до так і після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, має розглядатись судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Водночас, в абзаці другому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними і забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах цього провадження.
За змістом статті 1 КУзПБ конкурсними є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частинами першою, шостою статті 45 КУзПБ унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Відтак, відповідно до вказаних норм законодавства конкурсний кредитор, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, пред`являти вимоги до боржника має тільки в межах справи про банкрутство і вимагати їх задоволення в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства.
Саме ухвала за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Позивачем не надано суду письмові пояснення щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.
Станом на 15.07.2025 вказана заява по суті не розглянута.
Як заява про визнання кредиторських вимог так і позов про стягнення боргу у цій справі обґрунтовані наявністю у ТОВ КРАСНОЛИМАНСЬКЕ грошового зобов`язання із виплати заявнику-працівнику заборгованості по заробітній платі, предмет і підстави вимог конкурсного кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом стягнення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є тими самими.
Суд враховує, що відповідно до положень частини чотирнадцятої статті 39, статей 45, 47 КУзПБ пріоритетним є прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення заборгованості. Провадження у справі, за позовом про стягнення заборгованості, складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України має бути зупинене до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості підлягає поновленню і закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості, направлених в справу про банкрутство на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, то провадження у справі за таким позовом конкурсного кредитора підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Близька за змістом правова позиція зазначена у постановах Верховного суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20 (925/184/20), від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
Керуючись ст.ст. 2, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття 15.07.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко