ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2025 Справа№ 914/1663/23

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Мельник Б.І., розглянувши матеріали

заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, місто Київ, Київська область

про скасування заходів забезпечення позову

у справі №914/1663/23

за позовом Акціонерного товариства «Прокредит Банк», місто Київ, Київська область

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод», місто Львів, Львівська область

до відповідача 2 ОСОБА_1 , місто Мелітополь, Запорізька область

до відповідача 3 Приватного підприємства «Цареводарівка», смт. Смирне, Запорізька область

до відповідача 4 Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора», смт. Комиш-Зоря, Запорізька область

до відповідача 5 Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора», село Новобогданівка, Запорізька область

про стягнення 1036362,42 доларів США

За участю представників сторін:

від заявника: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: не з`явився;

від відповідача 5: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Акціонерне товариство «Прокредит Банк» до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод», до відповідача-2 ОСОБА_1 , до відповідача-3 Приватного підприємства «Цареводарівка», до відповідача-4 Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора» та до відповідача-5 Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора» про стягнення 1036362,42 доларів США.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/1663/23 (суддя ОСОБА_2 ) позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113695,00 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з поручителя ОСОБА_1 , як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з поручителя Приватного підприємства «Цареводарівка», як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з поручителя Командитного товариства « ОСОБА_1 і компанія «Комиш-Зорянського елеватора», як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з поручителя Командитного товариства « ОСОБА_1 і компанія «Мелітопольського елеватора», як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні заяв відповідачів про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 05.03.2024 (вх.№01-05/647/24 від 05.03.2024) залишено без задоволення; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» б/н від 05.03.2024 (вх.№01-05/654/24 від 05.03.2024) залишено без задоволення; апеляційну скаргу Приватного підприємства «Цареводарівка» б/н від 05.03.2024 (вх.№01-05/656/24 від 05.03.2024) залишено без задоволення; апеляційну скаргу Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» б/н від 25.03.2024 (вх.№01-04/2074/24 від 25.03.2024) залишено без задоволення; апеляційну скаргу Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора» б/н від 25.03.2024 (вх.№01-04/2071/24 від 25.03.2024) залишено без задоволення; рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі №914/1663/23 залишено без змін; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету 3028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» в дохід державного бюджету 3028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; стягнуто з Приватного підприємства «Цареводарівка» в дохід державного бюджету 3028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; стягнуто з Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» в дохід державного бюджету 3028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; стягнуто з Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора» в дохід державного бюджету 3028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою від 13.06.2024 Господарський суд Львівської області виправив описку в пункті 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі №914/1663/23, замінивши прізвище відповідача 2 «Желев» на «Желєв» та виправив описку в пункті 6 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 року у справі № 914/1663/23, замінивши найменування відповідача 5 «Командитне товариство «Желев С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора» на «Командитне товариство «Желєв С.С. і компанія «Мелітопольського елеватора».

14.06.2024 було видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024, а також постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 в частині відстрочення виконання рішення у справі №914/1663/23 залишено без змін.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва - Ляпіним Дмитром Валентиновичем надіслано на адресу суду подання (вх.№3396/24 від 11.09.2024) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, в якому приватний виконавець просить визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 суд задовольнив подання (вх.№3396/24 від 11.09.2024) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі №914/1663/23, визначив частку майна боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини, визначив частку майна боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на цех ТНС, літ. Д-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 1/2 частини.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 апеляційні скарги ОСОБА_1 б/н від 20.12.2024 (вх.№01-05/3691/24 від 20.12.2024) та ОСОБА_3 б/н від 24.12.2024 (вх.№01-05/3744/24 від 25.12.2024) залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2025 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 скасовано, а справу №914/1663/23 направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

30.06.2025 засобами поштового зв`язку від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича надійшло клопотання (вх.№2813/25 від 30.06.2025) про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23 (згідно поштового штемпеля АТ «Укрпошта» клопотання відправлене заявником до Господарського суду Львівської області 25.06.2025). У згаданому клопотанні заявник просить суд скасувати застосовані ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 у справі №914/1663/23 заходи забезпечення позову, у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та державну реєстрацію щодо припинення обтяження, застосоване ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 року у справі №914/1663/23 покласти на приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Петрашка М.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025, для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23 визначено суддю Гоменюк З.П..

Ухвалою від 30.06.2025 суд відклав розгляд питання про прийняття до розгляду заяви (вх.№2813/25 від 30.06.2025) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23 до повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Львівської області.

01.07.2025 на адресу суду повернулись матеріали справи №914/1663/23.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.07.2025 на новий розгляд судді Сухович Ю.О. передано подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентинович про визначення частки майна в спільній сумісній власності.

Після надходження матеріалів справи №914/1663/23 на розгляд судді Гоменюк З.П. суд вирішує питання про прийняття до розгляду заяви (вх.№2813/25 від 30.06.2025) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23.

Ухвалою від 03.07.2025 суд прийняв до розгляду клопотання (вх.№2813/25 від 30.06.2025) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23 та призначив судове засіданні на 09.07.2025.

07.07.2025 на електронну адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. (заявника) надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю (вх.№18006/25).

У судове засідання 09.07.2025 заявник та сторони не з`явились, явку повноважних представник до суду не забезпечили. Заяви, клопотання від сторін до суду не надходили.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду клопотання по суті.

Розглянувши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подане клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 заяву (вх.№2820/23 від 19.07.2023) Акціонерного товариства «Прокредит Банк» про забезпечення позову у справі №914/1663/23 задоволено, вжито заходи забезпечення позову, а саме:

- накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 29,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), у межах ціни позову 1036362,42 доларів США, що станом на дату складання заяви про забезпечення позову складало 37898322,80 грн;

- накладено арешт на цех ТНС літ. Д-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 25145998, що належить ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), у межах ціни позову 1036362,42 доларів США, що станом на дату складання заяви про забезпечення позову складало 37898322,80 грн;

- накладено арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (код ЄДРПОУ - 42853976) у розмірі 100% статутного капіталу, номінальною вартістю 100000,00 грн, яка належить ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), у межах ціни позову 1036362,42 доларів США, що станом на дату складання заяви про забезпечення позову складало 37898322,80 грн.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

Заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича обґрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 29,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить ОСОБА_1 , у межах ціни позову 1036362,42 доларів США, що станом на дату складення заяви про забезпечення позову складало 37898322,80 грн.

Відтак, заявник повідомляє суду про те, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №75555920 від 16.07.2024 року щодо наказу №914/1663/23 від 14.06.2024 року, виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з поручителя ОСОБА_1 , як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору.

Безпосередньо, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович покликається на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 за його поданням щодо визначення частки майна боржника на квартиру за адресою: : АДРЕСА_4 , загальною площею 29,3 кв.м. у розмірі 1/2 частини.

У подальшому, як наголосив заявник, 18.12.2024 було винесено постанову про опис та арешт вище згаданої квартири, яка у подальшому 04.04.2025 відповідно до заявки була звернена до стягнення та передана на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів на ДП «Сетам» 1/2 частки квартири, яка належить боржнику.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович зазначає про те, що відповідно до протоколу ДП «Сетам» №639075 від 05.06.2025 року відбулись електронні торги з реалізації арештованого майна боржника та визначено переможця цих торгів.

Крім того, заявник наголосив на тому, що переможець аукціону на підставі раніше згаданого протоколу ДП «Сетам» здійснив повний розрахунок за придбане на електронному аукціоні арештоване майно, у зв`язку із чим, приватним виконавцем було видано переможцю торгів акт про проведені електронні торги від 17.06.2025 року.

Заявник покликається на приписи п. 3 ч. 4 ст. 59 Закону України «про виконавче провадження» та просить суд врахувати, що в результаті проведення торгів за рахунок реалізації 1/2 частини квартири, з боржника було стягнуто грошові кошти у розмірі 305000,00 грн, частина яких підлягає прасуванню на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Відтак, заявник вважає, що грошові кошти, отримані з реалізації майна боржника підлягають перерахуванню на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості, а отже існують об`єктивні підстави для скасування арешту на квартиру, накладеного ухвалою від 21.07.2023 року.

Застосування ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 у справі №914/1663/23 заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язано із предметом позову, необхідність застосування такого заходу забезпечення позову підтверджено належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, на підставі яких суд дійшов відповідних висновків.

Варто наголосити, що суд у зазначеній ухвалі вже давав оцінку щодо пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, наявності обставин, які свідчать про реальну можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду (у випадку задоволення законних вимог позивача), то суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, від 21.11.2022 року у справі №916/621/22, від 05.12.2023 року у справі №914/466/23 (914/1504/23).

Ураховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія реального виконання рішення суду (у випадку задоволення законних вимог позивача), господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (абз. 1 п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Передбачене ст. 145 Господарського процесуального кодексу України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, скасування заходів забезпечення позову відповідно до ст. 145 Господарського процесуального кодексу України може мати місце, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює правомірність та доцільність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба в забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Проте, звертаючись із клопотанням про скасування заходу забезпечення позову, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович не обґрунтувало наявності обставин, які свідчили би, що потреба у забезпеченні позову, вжитому ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 у справі №914/1663/23, з тих чи інших причин відпала.

Так, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, накладених на квартиру, що розташована за адресою: м. Київ, пров. Чигиринський, буд. 3, кв. 23, загальною площею 29,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, а також просить покласти на заявника державну реєстрацію щодо припинення обтяження, застосоване ухвалою від 21.07.2023.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у справі №914/1663/23 про задоволення позову від 01.02.2024, повний текст якого складено та підписано 15.02.2024, набрало чинності з 28.05.2024, та на виконання якого судом видавалися накази від 14.06.2024.

Приймаючи рішення по суті справи суд не вирішував питання скасування заходів забезпечення позову. Вказане означає, що вжиті судом заходи забезпечення позову ухвалою від 21.07.2023 продовжували діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 року у справі №914/466/23 (914/1504/23) вказав, що необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти «скасування заходів забезпечення» господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також «скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення» судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Тобто, обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Заявляючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову заявник повинен у заяві вказати обставини і додати до заяви належні докази вказаних обставин.

Ці обставини (вказані у заяві) або мають спростовувати підстави для забезпечення позову або мають бути такими (новими), які істотно впливають на переоцінку вказаних судом в ухвалі підстав забезпечення позову.

Саме доведені суду обставини можуть бути підставою для скасування чи зміни вжитих судом заходів забезпечення позову, за умови, якщо суд визнає їх достатніми для цього та визнає їх перевагу над вказаними в ухвалі суду підставами для забезпечення позову.

У матеріалах справи наявна копія постанови про відкриття виконавчого провадження №75555920 від 16.07.2024, копія постанови про арешт майна боржника №75555920 від 17.07.2024, копія постанови про опис та арешт майна боржника №75555920 від 18.12.2024 (згідно опису, визначеного в постанові про опис та арешт майна боржника, останньому належить право власності на частину квартири на підставі, зокрема, ухвали Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23.

Однак, суд зауважує, що ухвала Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 відповідно до постанови Верховного Суду від 20.06.2025 скасована, а справа №914/1663/23 направлена на новий розгляд до Господарського суду Львівської області, про що також свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025.

Відтак, суд доходить висновку про те, що на момент звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову приватний виконавець був належним чином обізнаний про те, що ухвала суду від 26.11.2024 є скасованою, адже постанова Верховного Суду датована 20.06.2025, а клопотання приватного виконавця (вх.№2813/25 від 30.06.2025) - 25.06.2025 (згідно поштового штемпеля). Відповідно, під час нового розгляду судом буде вирішуватися питання щодо подання (вх.№3396/24 від 11.09.2024) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі №914/1663/23, що не дає суду підстав для скасування заходів забезпечення позову, накладених відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Пунктом 1 Розділу Х «Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності» Наказу Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» перебачено, що на підставі копії протоколу переможець електронного аукціону протягом десяти календарних днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронному аукціоні майно в такому порядку:

зазначена в протоколі електронного аукціону сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця);

зазначена в протоколі електронного аукціону сума податку на додану вартість за ставками, визначеними Податковим кодексом України, ураховуючи фактичну ціну реалізації лота на аукціоні, перераховується переможцем на рахунок боржника у банку / небанківському надавачу платіжних послуг;

сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронному аукціоні майна та розподіляється Організатором відповідно до пункту 2 розділу III цього Порядку;

різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону перераховується переможцем на рахунок Організатора у разі, якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової;

різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону повертається Організатором на рахунок переможця у разі, якщо майно реалізовано за ціною, нижчою від стартової;

у разі проведення електронного аукціону у порядку, визначеному пунктом 1 розділу VII цього Порядку, сума винагороди за організацію та проведення електронного аукціону перераховується переможцем на рахунок Організатора.

При перерахуванні коштів за придбане майно переможець зобов`язаний зазначати в розрахунковому документі номер лота, за яким здійснюється оплата.

У разі якщо кошти за придбане на електронному аукціоні майно надійшли з порушенням строків, встановлених абзацом першим цього пункту, або переможцем здійснено неповний розрахунок за придбане майно, кошти підлягають поверненню протягом семи робочих днів з дня їх зарахування на рахунок.

Разом з тим, згаданим пунктом також визначено, що виконавець зобов`язаний повідомити Організатора про перерахування переможцем електронного аукціону коштів за придбане майно не пізніше наступного робочого дня з дня надходження коштів на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) через особистий кабінет, а також про сплату переможцем податку на додану вартість (у разі якщо боржник, майно якого реалізовано, є платником податку на додану вартість).

До матеріалів заяви приватним виконавцем долучено акт про проведення електронного аукціону від 17.06.2025 у виконавчому провадженні №75555920 щодо 1/2 частки однокімнатної квартири загальною площею 29,3 кв.м., житловою 14,9 кв.м. за адресою: м. Київ, провулок Чигиринський, будинок 3, квартира 23 та зазначено про те, що майно було придбане на суму 305000,00 грн.

Крім того, суд також відзначає про те, що відповідно до протоколу №639075 проведення електронного аукціону (торгів) від 05.06.2025 переможцю встановлена дата на внесення суми вартості реалізованого майна - 15.06.2025. В акті про проведення електронного аукціону від 17.06.2025 приватним виконавцем зазначено про те, що покупець (переможець аукціону) на підставі протоколу ДП «Сетам» про проведення електронного аукціону протягом встановленого строку здійснив повний розрахунок за придбане на електронному аукціоні арештоване майно. Однак, матеріали клопотання (вх.№2813/25 від 30.06.2025) не містять доказів праведної переможцем оплати та відповідно, зарахування таких коштів в рахунок погашення заборгованості боржника перед стягувачем відповідно до виконавчого документа.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що реалізація майна боржника на електронних торгах була здійснена на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 26.11.2024, яка у подальшому скасована постановою Верховного Суду від 20.06.2025 та передана на новий розгляд до суду першої інстанції, за відсутності належних доказів сплати переможцем вартості придбаного на електронних торгах майна боржника та зарахування таких коштів в рахунок погашення заборгованості перед Акціонерним товариством «Прокредит Банк» за виконавчим документом, у суду наразі відсутні підстави для скасування заходу забезпечення позову, застосованого ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2023 у справі №914/1663/23.

Одночасно суд зауважує на тому, що за результати нового розгляду подання (вх.№3396/24 від 11.09.2024) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі №914/1663/23 та встановлення усіх фактичних обставин, які б свідчали про відсутність обставин, що спричинили наявність накладеного арешту на майно боржника згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 21.07.2023, заявник не позбавлений права повторно звернутися з таким самим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, враховуючи нові обставини розгляду, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2021 у справі №344/14718/20).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову згідно зі ст. 145 Господарського процесуального кодексу України пов`язано зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову на предмет її правомірності.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний доказ у їх сукупності.

На підставі ч. ч. 4-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання (вх.№2813/25 від 30.06.2025) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання (вх.№2813/25 від 30.06.2025) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1663/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний ухвала складена та підписана 10.07.2025.

Суддя Гоменюк З.П.