ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"10" липня 2025 р. Справа № 924/68/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Андрєєва В.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт від 04.07.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом ОСОБА_1 , Хмельницька область, Хмельницький район, с. Чернелівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт, що оформлене протоколом №1 від 01.04.2021 загальних зборів учасників;
Представники сторін:
відповідач: не з`явився
третя особа: не з`явився
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2025 у справі №924/68/25 у позові ОСОБА_1 відмовлено.

04.07.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт, в якій відповідач просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Зазначає, що адвокатським об`єднанням „Юрколегія виконано умови договору про надання правової (правничої) допомоги та надано правову (правничу) допомогу ТОВ „Гарт, а саме: підготовлено і надано для підпису клієнту відзив на позовну заяву з визначеною та погодженою з Клієнтом правовою позицією та правовим обґрунтуванням; здійснено представництво інтересів ТОВ „Гарт у справі №924/68/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів; ТОВ „Гарт сплачено гонорар в загальній сумі 30000,00 грн. згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/2025 від 17.02.2025.

У поданій заяві відповідач просив здійснити її розгляд без участі представника ТОВ „Гарт.

Ухвалою суду від 07.07.2025 заяву ТОВ „Гарт від 04.07.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11:30 год. 10.07.2025.

09.07.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Позивач зазначає, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу значно завищена та не співмірна із складністю цієї справи, обсягом і часом виконання робіт, а тому підлягає зменшенню до 3000,00 грн.

Вказує, що відповідач не надав детального опису наданих йому послуг з правничої допомоги по даній справі, а саме кількості судових засідань у яких приймав участь його представник та у яких останній надавав йому правову допомогу щодо представництва його інтересів. Також матеріалами даної справи не підтверджується факт отримання відповідачем таких послуг щодо надання йому правничої допомоги, а саме у ній відсутній акт виконаних робіт (наданих послуг), який є первинним та обов`язковим документом на підтвердження факту надання та отримання певних послуг, їх обсягу та вартості.

Звертає увагу, що відповідачу фактично була надана правнича допомога з підготовки лише одного процесуального документа, а саме відзиву на позовну заяву та здійснено його представництво у 6-х судових засіданнях, саме 11.03.2025, 15.04.25, 05.05.2025, 04.06.2025, 12.06.2025 та 30.06.2025. При цьому, проведення 4 судових засідань зайняло не більше 15 хв., що загалом становить 1 годину. З`ясування обставин даної справи, отримання пояснень сторін та їх представників, дослідження доказів та винесення рішення було проведено в судових засіданнях 12.06.2025 та 30.06.2025, які тривали близько години кожне.

Крім того, зазначає, що доводи відповідача в основному зводилися до доведення наявності в управителя спадщини ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_2 повноважень приймати участь і голосувати на загальних зборах ТОВ „Гарт з питань порядку денного.

Разом із тим, суд погодився та визнав обґрунтованими доводи позивача із зазначеного питання, а саме щодо відсутності в управителя спадщини права приймати участь і голосувати на загальних зборах ТОВ та відсутності необхідної кількості голосів учасників для прийняття оскаржуваного рішення та повністю спростував доводи відповідача з цього приводу.

Також повідомляє, що на даний час позивач має дружину із ІІІ групою інвалідності, яка хворіє рядом хронічних захворювань та потребує лікування. ОСОБА_1 є єдиним утриманцем сім`ї та з огляду на розмір його доходів не мав можливості скористатися послугами адвоката.

За таких обставин заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в сумі 30000 грн. для позивача є дуже значною сумою коштів, а тому її можливе стягнення значно позначиться на матеріальному стані ОСОБА_1 . Натомість відповідач має значні доходи та спроможність оплати правову допомогу.

Під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується таке.

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Абзацом першим частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). Зазначений висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі №910/7520/19.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Гарт у відзиві на позовну заяву повідомило, що попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 30000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Зазначений висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №910/7520/19.

Заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат та про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що докази понесення витрат на професійну (правничу) допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

17.02.2025 між Адвокатським об`єднанням „Юрколегія (Адвокат або Адвокатське об`єднання) та ТОВ „Гарт (Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №17/02/25, відповідно до п. 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу у зв`язку з розглядом господарським судом Хмельницької області справи №924/68/25 за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу ТОВ „Гарт, а саме:

- підготувати та надати для підпису Клієнту відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу;

- здійснювати представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Хмельницької області у справі №924/68/25 за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу ТОВ „Гарт.

17.02.2025 між Адвокатським об`єднанням „Юрколегія (Адвокат або Адвокатське об`єднання) та ТОВ „Гарт (Клієнт) укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/25 від 17.02.2025, у п. 1 якої сторони визначили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання є фіксованою та становить 30000,00 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню кошти (гонорар) в сумі 30000,00 грн. в тридцяти денний строк з моменту укладення додаткової угоди шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання.

03.06.2025 ТОВ „Гарт перерахувало Адвокатському об`єднанню „Юрколегія 30000,00 грн. за фактично надані юридичні послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/25 від 17.02.2025.

03.07.2025 між Адвокатським об`єднанням „Юрколегія (Адвокат або Адвокатське об`єднання) та ТОВ „Гарт (Клієнт) на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/25 від 17.02.2025 складено та підписано Акт про надання правової (правничої) допомоги, згідно якого Клієнт одержав правову допомогу у зв`язку з розглядом господарським судом Хмельницької області справи за позовом ОСОБА_5 , а саме:

- підготовки та надання для підпису Клієнту відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу;

- здійснення представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Хмельницької області у справі №924/68/25 за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу ТОВ „Гарт.

В акті зазначено, що загальна вартість фактично наданої правової допомоги становить 30000,00 грн., надана правова допомога відповідає умовам договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/2025 від 17.02.2025 та домовленості сторін.

Згідно звіту про надану правову (правничу) допомогу згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №17/02/25 від 17.02.2025 (опис наданих послу та виконаних робіт) Адвокатське об`єднання „Юрколегія надало ТОВ „Гарт наступну правничу допомогу:

- підготовка та надання для підпису Клієнту відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу;

- здійснення представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Хмельницької області у справі №924/68/25 за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу ТОВ „Гарт.

У звіті вказано, що загальна вартість фактично наданої правової допомоги становить 30000,00 грн. Клієнт затвердив звіт про надану допомогу, яким підтвердив факт її отримання згідно умов договору.

Отже, сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги від №17/02/2025 від 17.02.2025 погоджено плату за надану правову допомогу у справі №904/5963/23 у фіксованому розмірі.

Судом зазначається, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020р. у справі № 640/18402/19.

Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 № 915/606/21 зазначив про те, що у разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 4 ч. 3 ст. 129 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

У клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивач посилаючись на обставини даної справи, з урахуванням обґрунтованості та реальності витрат на правову допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складності справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, а також майнового стану сторін, вважає обґрунтованими вимоги відповідача щодо відшкодування 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Судом враховується, що підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом до ТОВ „Гарт про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу стало прийняття спірного рішення ТОВ „Гарт, від імені якого діяв єдиний на той момент учасник ТОВ „Гарт ОСОБА_3 , який володів часткою у статутному капіталі Товариства в розмірі 50 %.

Під час розгляду справи №924/68/25 у рішенні від 30.06.2025 суд дійшов висновку, що загальні збори учасників ТОВ "Гарт", що відбулись 01.04.2021, проведені не у відповідності до вимог ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки ОСОБА_3 володів лише 50% голосів. Однак, визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ „Гарт, оформлене протоколом №1 від 01.04.2021 не призведе до поновлення прав позивача та, крім того, на сьогодні є неефективним способом захисту, оскільки станом на момент вирішення спору діє нова редакція Статуту ТОВ „Гарт, затверджена рішенням загальних зборів учасників від 02.06.2025, яка містить такі ж положення (пункти), що були у Статуті, затвердженому оскаржуваним рішенням загальних зборів від 01.04.2021, з якими не погоджується позивач.

Таким чином, спір виник внаслідок дій єдиного учасника ТОВ „Гарт ОСОБА_3 , який володів лише 50% голосів і діяв від імені Товариства в порушення Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що встановлено судом.

При цьому, правова допомога надавалася відповідачу з метою запобігання негативних наслідків для ТОВ „Гарт директором якого є ОСОБА_3 , з максимально - компетентним використанням правових знань Адвокатського об`єднання „Юрколегія.

Також судом враховується, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №910/6310/21).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як було зазначено вище під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №910/8342/21, від 24.01.2023 у справі №910/6310/21.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених позивачем до стягнення з відповідачів витрат на правничу правову допомогу, судом враховується, що дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується аналізом невеликої кількості доказів і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи.

Згідно із ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як передбачено ст.15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

З огляду на вищевикладене, враховуючи клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням характеру спірних правовідносин, критеріїв обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справ та враховуючи заперечення позивача, суд доходить висновку, що заява ТОВ „Гарт про стягнення витрат на правничу правову допомогу у зв`язку із розглядом справи №924/68/25 підлягає частковому задоволенню у сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт від 04.07.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/68/25 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарт (31000, Хмельницька область, Красилівський район, с. Красилів, вул. Будівельників, буд. 19, ) 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

У решті заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному ст. 257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.07.2025.

Суддя О.Є. Танасюк