РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2025Справа № 910/15681/24

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трабахадор"

про стягнення 43 982,05 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з: Станіслав ЖАЛОБА.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трабахадор" про стягнення 43 982,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за публічним договором про надання послуги з постачання гарячої води в частині оплати поставленої на належний позивачу об`єкт (нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 75) (в літ. В) загальною площею 279,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липського, буд. 4) гарячої води, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 26 992,69 грн. основного боргу, 2 731,31 грн. 3% річних, 14 258,05 грн. інфляційних втрат.

Рух справи відображено у процесуальних документах суду та заявах по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 р. (суддя Шкурдова Л.М.) прийнято справу № 910/15681/24 до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15681/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає:

- доказів надсилання рахунків на оплату, актів надання послуг та актів звіряння взаєморозрахунків відповідачеві та їх отримання останнім позивач до справи не надав;

- позивач не пояснює на підставі чого було здійснено перерахунок вартості наданих послуг за період з травня 2018 р. по січень 2021 р. на загальну суму 17 136,05 грн.;

- відповідачу не було відомо про існування заборгованості з оплати послуги з постачання гарячої води через невиконання позивачем свого обов`язку з надсилання рахунків на оплату, відтак строк виконання обов`язку з оплати послуги з постачання гарячої води не закінчився і, відповідно, прострочення виконання грошового зобов`язання не настало;

- здійснені позивачем розрахунки інфляційної складової боргу та 3% річних є невірними та необґрунтованими.

У судовому засіданні 09.07.2025 р. проголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго". За розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 01.05.2018 р. постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

10.02.2021 р. між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (виконавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трабахадор" (споживач) укладено договір про надання послуги з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання № 50101, відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послугу з централізованого постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надану послугу за встановленим тарифом у строки і на умовах, що передбачені договором.

Об`єктом теплопостачання є нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 75) (в літ. В) загальною площею 279,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липського, буд. 4.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Імовел» передало (продало) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Трабахадор", а останнє прийняло (купило) нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 75) (в літ. В) загальною площею 279,9 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липського, буд. 4.

Згідно з витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93731959 від 04.08.2017 р. власником вказаних нежитлових приміщень є Товариство з обмеженою відповідальністю «Трабахадор».

Пунктами 34, 36 договору встановлено, що цей договір діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до дати набрання чинності новим договором про надання комунальних послуг з постачання гарячої води, укладеного за правилами, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

03.12.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», яким внесено зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме - запроваджено укладання публічного договору приєднання.

З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р., з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 р.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трабахадор» не прийняло рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклало з позивачем, як виконавцем комунальної послуги, відповідний індивідуальний договір, що є публічним договором приєднання та текст якого був опублікований позивачем 30.09.2021 р. на офіційному веб-сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у передбаченому законом порядку.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуги з постачання гарячої води між КП "Київтеплоенерго" та ТОВ "Трабахадор" є укладеним.

За умовами п. 7 договору виконавець забезпечує постачання послуги безперервно з гарантованим рівнем безпеки, температури та тиску.

Пунктом 12 договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу.

Актом № 20/4965 підтверджується, що теплолічильник ЦО відповідача прийнято на абонентський облік 04.02.2021 р. Крім того, 04.02.2021 р. виконавцем та позивачем складено та підписано акт прийняття вузла обліку гарячої води за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липського, буд. 4.

Відповідно до п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги та обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Пунктом 34 договору встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За змістом п.п. 51, 52 договору останній набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Припинення цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними, зокрема здійснення перерахунку плати за послугу в разі її ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, здійснення остаточних нарахувань плати за послугу та остаточних розрахунків (п. 55 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з централізованого постачання гарячої води, зокрема за період серпень-жовтень 2021 року, вартістю 9 856,64 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи актами надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 50101/08/2021/1 від 31.08.2021 р., № 50101/09/2021/1 від 30.09.2021 р., № 50101/10/2021/1 від 31.10.2021 р.

Із пояснень позивача слідує, що згідно з актом надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 50101/02/2021/1 від 28.02.2021 р. відповідачу було здійснено донарахування наданих послуг за період травень-червень, листопад-грудень 2018 р., січень-червень, серпень-грудень 2019 р., січень-грудень 2020 р. та січень 2021 р., вартість яких (послуг) склала 17 136,05 грн.

30.09.2024 р. позивач виставив відповідачу рахунок на оплату заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) № 50101/09/2024/1 на суму 26 992,69 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату послуг з централізованого постачання гарячої води у сумі 26 992,69 грн., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини із надання послуг з постачання гарячої води.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» у відповідній редакції.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актами надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 50101/08/2021/1 від 31.08.2021 р. (обсяг споживання 35,5 м. куб.), № 50101/09/2021/1 від 30.09.2021 р. (обсяг споживання 24 м. куб.), № 50101/10/2021/1 від 31.10.2021 р. (обсяг споживання 41 м.куб.) та наданими представником позивача у судовому засіданні 01.07.2025 р. звітами щодо показань засобів обліку за період з 16.07.2021 р. по 18.08.2021 р. (обсяг споживання 35,5 м.куб.), з 19.08.2021 р. по 21.09.2021 р. (обсяг споживання 24 м.куб.), з 22.09.2021 р. по 25.10.2021 р. (обсяг споживання 41 м.куб.) підтверджується надання позивачем та споживання відповідачем послуг з централізованого постачання гарячої води загальною вартістю 9 856,64 грн.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту оплати за договором про надання послуги з постачання гарячої води на суму 9 856,64 грн. суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 9 856,64 грн. заборгованості є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Водночас, доказів на підтвердження надання відповідачу послуг з централізованого постачання гарячої води за період травень-червень, листопад-грудень 2018 р., січень-червень, серпень-грудень 2019 р., січень-грудень 2020 р. та січень 2021 р. вартістю 17 136,05 грн. позивачем до матеріалів справи не надано. Звіти щодо показань засобів обліку, які б свідчили про обсяги споживання відповідачем послуг з централізованого постачання гарячої води за вказані періоди, позивач суду не надав.

Також в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу як акту надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 50101/02/2021/1 від 28.02.2021 р., згідно з яким позивач здійснив відповідачу донарахування послуг, так і рахунків на оплату таких послуг за період травень-червень, листопад-грудень 2018 р., січень-червень, серпень-грудень 2019 р., січень-грудень 2020 р. та січень 2021 р.

У якості єдиного доказу на підтвердження надання позивачем відповідачу та споживання останнім послуг з централізованого постачання гарячої води з моменту набуття відповідачем права власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 75) (в літ. В) загальною площею 279,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липського, буд. 4, КП "Київтеплоенерго" надало інформацію щодо здійсненого перерахунку нарахувань за гарячу воду за адресою: вул. В`ячеслава Липського, буд. 4-В, оф. 75 о/р 50101 за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2021 р.

Із вказаної інформації вбачається, що за період травень-червень, листопад-грудень 2018 р., січень-червень, серпень-грудень 2019 р., січень-грудень 2020 р. та січень 2021 р. позивач надавав відповідачу послуги з централізованого постачання гарячої води в обсягах, зазначених у даній інформації.

Водночас, оплаті підлягають лише ті послуги з централізованого постачання гарячої води, споживання відповідачем яких підтверджено належним чином.

Як було зазначено раніше, теплолічильник ЦО відповідача прийнято на абонентський облік позивачем 04.02.2021 р., відтак не зрозуміло яким чином позивач визначав обсяг спожитої відповідачем гарячої води з моменту набуття останнім права власності на об`єкт теплопостачання. Крім того, доказів, що теплолічильник попереднього власника об`єкту постачання послуг, показники якого позивач міг би брати для визначення обсягу споживання гарячої води відповідачем, передано ТОВ "Трабахадор", матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання відповідачу та споживання останнім послуг з централізованого постачання гарячої води за період травень-червень, листопад-грудень 2018 р., січень-червень, серпень-грудень 2019 р., січень-грудень 2020 р. та січень 2021 р. вартістю 17 136,05 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 2 731,31 грн. 3% річних, 14 258,05 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вони є необґрунтованими та арифметично невірними.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 17 136,05 грн. заборгованості, то за перерахунком суду інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на заборгованість відповідача, яка виникла у зв`язку з не оплатою спожитих за серпень, вересень та жовтень 2021 р. послуг, беручи до уваги п. 34 договору про надання послуги з постачання гарячої води, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 4 298,82 грн. інфляційних втрат та 861,14 грн. 3% річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно часткового задоволення позову не спростовує.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трабахадор" (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, код 41201664) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, код 40538421) 9 856 (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 64 коп. заборгованості, 4 298 (чотири тисячі двісті дев`яносто вісім) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 861 (вісімсот шістдесят одну) грн. 14 коп. 3% річних, 1 033 (одну тисячу тридцять три) грн. 84 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повне рішення складено та підписано 14.07.2025 р.