ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/445/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

прокуратури - Колодяжної А. В. (прокурор за посвідченням),

позивача - не з`явилися,

відповідача-1 - не з`явилися,

відповідача-2 - не з`явилися,

третя особа -1 - не з`явилися,

третя особа-2- не з`явилися,

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2024 (суддя Спаських Н. М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 (судді: Кравчук Г. А. - головуючий, Коробенко Г. П., Тарасенко К. В.) у справі

за позовом Керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації

до: 1) Бобрицької сільської ради Черкаського району,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Центрально-західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства,

2) Філія "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України",

про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди, повернення земельної ділянки.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2023 року керівник Смілянської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації (далі - Черкаська ОВА/ОДА) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом (з урахуванням уточнень від 08.11.2023) до Бобрицької сільської ради Черкаського району (далі - Бобрицька сільська рада) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай" (далі - ТОВ "НВФ "Урожай") про:

- витребування у власність держави в особі Черкаської ОВА з незаконного володіння Бобрицької сільської ради земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 43 виділ 5 Бучацького лісництва та перебуває в постійному користуванні філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України", право власності на яку за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Бобрицькою сільською радою Черкаського району Черкаської області, номер запису про право власності 52209911 від 13.05.2020;

- усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОДА права користування та розпорядження земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га, шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "Науково-виробнича фірма "Урожай";

- усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОДА права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 1,8493 га, кадастровий номер :01:001:0501, шляхом її повернення на користь Черкаської обласної державної адміністрації.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, а її перебування у володінні Бобрицької сільської ради є незаконним, оскільки вона вибула з володіння позивача поза його волею, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із вимогою про витребування цієї земельної ділянки на підставі частини 3 статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у Бобрицької сільської ради. А також з огляду на те, що Бобрицька сільська рада розпорядилася спірною земельною ділянкою, передавши її в користування (оренду) ТОВ "НВФ "Урожай", прокурор з метою забезпечення позивачу реальної та безперешкодної можливості реалізувати свої правомочності власника заявив вимогу про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" на підставі статей 21, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 16 ЦК України, статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та повернення земельної ділянки з незаконного володіння останнього.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.04.2024 позов задоволено частково: витребувано у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації з незаконного володіння Бобрицької сільської ради земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 43 виділ 5 Бучацького лісництва та перебуває в постійному користуванні філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України", право власності на яку відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Бобрицькою сільською радою Черкаського району Черкаської області, запис про право власності від 13.05.2020 № 52209911; в решті вимог у позові відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції встановив, що матеріалами цієї справи підтверджується належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду та її незаконне перебування у володінні Бобрицької сільської ради, що є підставою для витребування спірної земельної ділянки від останньої на користь позивача - власника. За висновками суду, таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем (державою) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за Бобрицькою сільською радою.

Оскільки одночасне заявлення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та про усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення (негаторний позов) є взаємовиключними способами захисту порушеного права, суд першої інстанції відмовив прокурору у задоволенні негаторного позову (пункт 5 прохальної частини позову), вимога якого за змістом, за висновком суду, фактично дублює наслідки задоволення вимоги за віндикаційним позовом (пункт 3 прохальної частини позову).

Відмову в задоволенні позову в частині усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" суд першої інстанції обґрунтував тим, що таке скасування державної реєстрації речових прав (права оренди) за відповідачем-2 при наявності чинного (неоспореного у цій справі, не визнаного недійсним у судовому порядку), укладеного між відповідачами договору оренди землі від 21.08.2020, не усуває можливості цим товариством в будь-який час поновити цю реєстрацію речового права за собою, отже обраний прокурором спосіб захисту порушених прав в цій частині є неефективним, неналежним за відносинами цього конкретного спору.

Крім того, з огляду на те, що прокурором не заявлено до ТОВ "НВФ "Урожай" вимог про звільнення ним спірної земельної ділянки, суд першої інстанції виснували про недоведення прокурором порушення прав держави фактичним користуванням відповідачем-2, як орендарем, спірною земельною ділянкою за чинним договором оренди.

При цьому суд першої інстанції визнав, що прокурор дотримався порядку повідомлення позивача про здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, вказаного у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та довів факт не вжиття позивачем заходів, направлених на здійснення такого захисту щодо користування землями лісового фонду, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва прокурором інтересів держави у суді.

4. Прокурор оскаржив рішення суду першої інстанції до апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" та її повернення на користь Черкаської ОДА.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2024 у справі №925/445/23 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції визнав неправомірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про повернення спірної земельної ділянки (пункт 5 прохальної частини позову), у зв`язку з тим, що вони (позовні вимоги) дублюють наслідки задоволення позовної вимоги про витребування спірної земельної ділянки за віндикаційним позовом.

Водночас суд апеляційної інстанції визнав вимоги про усунення перешкод державі в особі Черкаської ОДА у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" на спірну земельну ділянку та повернення цієї ділянки, без оспорення договору оренди, за яким відповідач-2 набув відповідне право та на підставі якого вчинено державну реєстрацію за останнім зазначеного речового права, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Неправомірні висновки суду першої інстанції не призвели до неправильного вирішення спору щодо заявленого прокурором негаторного позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі заступник керівника Черкаської обласної прокуратури просить рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОВА права користування та розпорядження земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га, шляхом її повернення на користь Черкаської ОДА та скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. На обґрунтування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначив, що через порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права (статті 236 ГПК України) та неправильне застосування норм матеріального права (статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 125, 126, 152 ЗК України, статей 15, 16, 391, 770 ЦК України, статті 6 Закону України "Про оренду землі", статей 26, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду:

- від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 - право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Зокрема, ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права; 2) в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим); 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії; 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору.

Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина 1 статті 14 ГПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини 5 статті 13 ГПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанова від 20.06.2023 у справі № 633/408/18);

- від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18, про те, що якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті;

- від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17, від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 29.06.2021 у справі № 916/964/19, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 26.10.2021у справі № 766/20797/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, про те, що спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду;

- від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17, де суд виклав висновок про те, що способом захисту в негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом;

- від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), де у пункті 7.27 зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок;

- від 16.11.2022 у справі № 144/1346/21, від 05.04.2023 у справі №125/788/21, де суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що судове рішення про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом її повернення є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 70, 71) - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод, зокрема, заявити негаторний позов про скасування державної реєстрації іншого речового права, відмінного від права власності, що є способом захисту порушеного права, який повністю відповідає змісту статті 152 ЗК України, статті 391 ЦК України та є ефективним;

- від 11.02.2020 у справі № 915/572/17, де зазначено, що навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача, в тому числі не пов`язані з позбавленням права володіння.

На думку скаржника, попри зазначені висновки Верховного Суду щодо належності вимог про повернення земельних ділянок та про скасування державної реєстрації іншого речового права, як способів захисту, спрямованих на усунення перешкод власнику у користуванні та розпорядженні майном (негаторних позовах), суди першої та апеляційної інстанції у цих справах зробили помилковий висновок про їх неефективність.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. Інші учасники справи не скористалася своїм правом на подання до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу.

Розгляд справи Верховним Судом

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.05.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 925/445/23 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 01.07.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

9. Смілянською окружною прокуратурою під час виконання повноважень, передбачених статтею 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", в ході моніторингу Публічної кадастрової карти України, зокрема території Черкаського району (Бобрицької ОТГ) Черкаської області встановлено факт безпідставного включення земель лісогосподарського призначення до складу земель сільськогосподарського призначення.

10. Як посилається прокурор в позовній заяві та не заперечується учасниками справи, відповідно до рішення Бобрицької сільської ради від 08.08.2016 № 25-2VІІ "Про добровільне об`єднання територіальних громад" Бобрицькою сільською радою вирішено об`єднатися з територіальними громадами сіл Пшеничники, Глича, Трощин, Бучак, Іваньків, що відносяться до Пшеничницької сільської ради; сіл Луковиця, Трахтемирів, Григорівка, що належать до Григорівської сільської ради; села Черниші Чернишівської сільської ради; села Тростянець Тростянецької сільської ради; села Гришенці Гришенецької сільської ради та сіл Бобриця, Студенець, що відносяться до Бобрицької сільської ради у територіальну громаду з центром у селі Бобриця.

Згідно з пунктом 4 зазначеного рішення правонаступником майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, визнано Бобрицьку сільську раду, утворену внаслідок добровільного об`єднання.

11. Рішенням Бобрицької сільської ради від 24.05.2019 № 5-9 "Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок" виконавчому комітету Бобрицької сільської ради надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок колективної власності, за межами населеного пункту, зокрема: невитребувані земельні частки (паї), нерозподілені земельні ділянки, землі під полезахисними лісосмугами, землі під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна, інші землі несільськогосподарського призначення.

12. Рішенням Бобрицької сільської ради від 04.03.2020 №15-32 "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення колективної власності" сільською радою погоджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення колективної власності (за межами населеного пункту) на території Бобрицької сільської ради загальною площею 208,0369 га (01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), в тому числі і на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га.

13. Відповідно до відомостей Інформаційної довідки від 12.09.2022 № 309567604 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Інформаційна довідка від 12.09.2022 № 309567604) державним реєстратором Канівської районної державної адміністрації Черкаської області Гормаш С.І. згідно з рішенням від 13.05.2020 за № 52209911 на спірну земельну ділянку зареєстровано право комунальної власності Бобрицької сільської ради, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.05.2020 внесено запис про право власності № 36471892. Підставою для зазначеної державної реєстрації, як вказано в цій Інформаційній довідці, слугував Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству" від 10.07.2018 № 2498-VIII.

14. Рішенням Бобрицької сільської ради від 30.06.2020 № 20-38 "Про проведення земельних торгів (аукціону)" спірну земельну ділянку включено до переліку земель, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах у формі аукціону.

15. Згідно з Протоколом земельних торгів № 9 аукціон щодо продажу права оренди спірної земельної ділянки відбувся 21.08.2020, переможцем якого визнано ТОВ "НВФ "Урожай".

16. 21.08.2020 між Бобрицькою сільською радою (орендодавець) та ТОВ "НВФ "Урожай" (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого:

- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0501, яка розташована в адміністративних межах Бобрицької сільської ради (за межами населених пунктів) Канівського району Черкаської області (пункт 1);

- в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,8493 га, вид угіддя - рілля (пункт 2);

- земельна ділянка передається в оренду без будинків, без будівель, без споруд, без інших об`єктів (пункт 4);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 33 227,93 грн (пункт 5);

- договір укладено на 25 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8);

- орендна плата за перший рік (12 місяців) користування земельною ділянкою, яка визначена за результатами земельних торгів, вноситься орендарем протягом трьох банківських днів з дня укладення цього договору у грошовій формі у розмірі 10,10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у сумі 3 356,01 грн (пункт 9);

- орендна плата за наступні роки вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, на розрахунковий рахунок Бобрицької сільської ради (пункт 10);

- земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції (пункт 15);

-цільове використання земельної ділянки: 01.01 - для ведення сільськогосподарського виробництва (пункт 16);

- на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб (пункт 23);

- дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; - ліквідації юридичної особи-орендаря; - в інших випадках, передбачених законом (пункт 33);

- дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - власною згодою сторін; - за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною своїх обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; - з інших підстав, визначених законом (пункт 34);

- розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (пункт 35);

- перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 36);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 39);

-додаток до цього договору: протокол № 9 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку комунальної власності від 21.08.2020 (пункт 40).

Договір оренди підписано повноважними представниками сторін, підписи яких скріплено печатками юридичних осіб.

17. Відповідно до Інформаційної довідки від 12.09.2022 № 309567604 державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2020 за індексним номером 54400681 за ТОВ "НВФ "Урожай" зареєстровано інше речове право - право оренди спірної земельної ділянки, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.10.2020 вчинено запис за № 38497034. Підставою для такої реєстрації у вказаній Інформаційній довідці значиться Договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 21.08.2020, видавник: ТОВ "НВФ "Урожай" та Бобрицька сільська рада.

18. Як стверджував прокурор в позовній заяві, спірна земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га, за даними Публічної кадастрової карти межує із земельною ділянкою, кадастровий номер :0:001:0450, площею 6,527 га, що є державною власністю в особі Черкаської обласної державної адміністрації, відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство".

19. Відповідно до облікових даних ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" спірна земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0501, відноситься до державного лісового фонду та знаходиться у кварталі 43 Бучацького лісництва в межах Бобрицької сільської ради, яку Бобрицька сільська рада набула без відома та погодження її вилучення з постійним користувачем.

На підтвердження зазначених обставин прокурором та третьою особою-2 до матеріалів справи додано планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, проведеного у 2013 році, яке було зумовлене змінами організації території в лісовому фонді державних лісогосподарських підприємств. Після проведення базового лісовпорядкування та згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Канівське лісове господарство" станом на 2014 рік земельна ділянка, якій на даний час присвоєно кадастровий номер :01:001:0501, відноситься до земель лісового фонду та перебувала в користуванні лісогосподарського підприємства.

20. Мотивуючи належність спірної земельної ділянки до лісового фонду та перебування її у володінні держави в особі ДП "Ліси України", зокрема його філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" прокурор послався у позовній заяві на такі факти.

21. Відповідно до листів ДП "Корсунь -Шевченківське лісове господарство" від 27.10.2022 № 1447/09 та від 13.12.2022 № 1676/04 Корсунь-Шевченківський лісгосп було організовано згідно з наказом Міністерства лісового господарства України від 10.07.1967 № 214 на базі колишнього Канівського лісгоспзагу та Селищанського лісництва Звенигородського Лісгоспозагу.

22. Наказом Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 він перейменований у держлісгосп.

23. Спірна земельна ділянка перебувала у користуванні Державного підприємства "Канівське лісове господарство", яке відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 21.09.2021 №510 "Про припинення ДП "Канівське лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення" приєднано до ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство".

24. Згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 930 "Про припинення Державного підприємства "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" та затвердження складу комісії з припинення" вирішено припинити ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" шляхом реорганізації та приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", до якого відповідно до акта, що затверджений наказом Держлісагенства від 04.01.2023 №28 "Про затвердження передавального акта Державного підприємства "Корсунь-Шевченківське лісове господарство", як до правонаступника переходять речові права на земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство".

25. Вважаючи, що реєстрація Бобринецькою сільською радою права комунальної власності на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення, її подальша передача в оренду ТОВ "НВФ "Урожай" для цілей не пов`язаних з лісокористуванням, не відповідає вимогам чинного земельного та лісового законодавства, зокрема: через реєстрацію її як землі комунальної власності без попереднього вилучення у постійного користувача - ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство"; перевищення сільською радою повноважень щодо розпорядження земельними лісовими ділянками державної власності; надання в оренду земельних ділянок лісогосподарського призначення, користування якими не може здійснюватися на умовах оренди для цілей, не пов`язаних з лісокористуванням, прокурор звернувся до господарського суду з даним позовом.

26. В процесі розгляду справи третьою особою-2 подано докази, які прийняті судом першої інстанції, з яких убачається, що на запит Філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання "Укрдержліспроект" (далі - ВО "Укрдержліспроект") надало відповідь, згідно з якою в межі кварталу 43 Бучацького лісництва і в межі його таксаційних виділів ДП "Канівський лісгосп" відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року та в межах земельних ділянок, що нанесені згідно з наданим каталогом координат спірної ділянки (див. додаток до листа) входить спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0501 під № 1 на схемі додатку.

Для визначення місця розташування спірної ділянки ВО "Укрдержліспроект" було використано координати поворотних точок спірної ділянки, які отримані при виготовленні техдокументації і формуванні спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру та надані третьою особою при направленні відповідного запиту.

Достовірність даних по координатах поворотних точок спірної земельної ділянки, що використані ВО "Укрдержліспроект", Бобрицькою сільською ради суду не заперечено.

27. На запит суду першої інстанції ВО "Укрдержліспроект" надало пояснення, що витяг про межі кварталу 43 Бучацького лісництва з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування сформовано інженером-таксатором Пашко Т. Є. Каталог координат спірної земельної ділянки надано третьою особою-2. Межі ДП "Канівський лісгосп" є складовою частиною планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2013 року, які виготовлені та з іншими матеріалами лісовпорядкування передані лісокористувачу ДП "Канівський лісгосп" для їх подальшого затвердження згідно зі статтею 48 Лісового кодексу України. Співставлення спірної ділянки та меж кварталу 43 Бучацького лісництва проведено з використанням програмного забезпечення Delta/Digitals. Інформація щодо меж лісогосподарських підприємств, їх геодезичної основи при складанні планово-картографічних матеріалів об`єктів лісовпорядкування в 2013 році по Черкаській області, в т.ч. по ДП "Канівський лісгосп", зазначена в протоколі першої лісовпорядної наради від 19.04.2013, що регламентує проведення лісовпорядних робіт і передбачає особливості їх виконання (текст протоколу наради).

28. Відповідно до наданого суду в копії Статуту ВО "Укрдержліспроект" дане об`єднання створено з метою проведення лісовпорядкування на всій території України, яке включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони і захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної інформації про лісовий фонд України.

До основних напрямків діяльності об`єднання віднесено, зокрема:

- виконання робіт щодо створення, ведення та експлуатації і впровадження в лісове господарство таксаційного (тематичного) і картографічного банків даних по лісовому фонду, а також по здійсненню безперервної лісоінвентаризації;

- забезпечення при лісовпорядкуванні лісового фонду виконання робіт з визначення меж території лісового фонду, встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень (населених пунктів);

- виконання топографо-геодезичних робіт і спеціального картографування лісів ;

- інвентаризація лісового фонду ;

- обґрунтування поділу лісів на категорії;

- встановлення (відновлення) меж на місцевості землеволодінь (земле користувань);

- складення проектів відведення земельних ділянок у власність або у користування;

- створення та оновлення кадастрових карт і планів;

- одержання документації державного лісового кадастру для впорядкованих об`єктів, а також зведеної документації для адміністративно-територіальних одиниць.

29. На підставі наведених доказів у вигляді планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, суд першої інстанції встановив, що прокурором доведено належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, а також те, що Бобринецька сільська рада розпорядилася земельною ділянкою лісогосподарського призначення не маючі на це повноважень. Спірна земельна ділянка на час розгляду справи в суді першої інстанції в Державному реєстрі речових прав визначена як ділянка сільськогосподарського призначення без зміни в установленому порядку її цільового призначення та без її вилучення із Державного лісового фонду України у встановленому порядку.

30. Бобрицька сільська рада не надала в процесі розгляду справи належних та допустимих доказів, зокрема експертизи, на спростування встановлених судом першої інстанції обставин та доведення факту того, що спірна ділянка в дійсності є ділянкою сільськогосподарського призначення і не належить до ділянок лісового фонду.

31. Предметом позову у даній справі є вимоги: 1) про витребування на користь держави в особі Черкаської ОДА спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка протиправно перебуває у власності (володінні) Бобрицької сільської ради; 2) усунення перешкод державі в особі Черкаської ОДА у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди ТОВ "НВФ "Урожай" на зазначену земельну ділянку та її повернення належному власнику.

Позиція Верховного Суду

32. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про усунення перешкод у здійсненні Черкаською обласною військовою адміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0501, площею 1,8493 га шляхом її повернення на користь Черкаської ОДА та скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай".

33. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, з огляду на таке.

34. Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, враховуючи предмет та підстави поданого прокурором позову як негаторного, власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю земельну ділянку саме шляхом оспорення договорів або інших правочинів, зокрема на підставі яких вчинено державну реєстрацію іншого речового права (право оренди) у сукупності з вимогою про повернення такої земельної ділянки.

Тому, на думку апеляційного суду, заявлення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди, без пред`явлення вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, який є підставою для такої державної реєстрації, не забезпечить належний та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

35. Так, суд апеляційної інстанції встановив, а прокурор не спростував того факту, що станом як на момент звернення прокурора із відповідним позовом до господарського суду, так і на час розгляду цієї справи за ТОВ "НВФ "Урожай" зареєстроване інше речове право - право оренди спірної земельної ділянки, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.10.2020 вчинено запис за № 38497034, а підставою для такої реєстрації слугував договір оренди землі від 21.08.2020, укладений між ТОВ "НВФ "Урожай" та Бобрицькою сільською радою.

Отже, із встановлених у цій справі обставин убачається, що ТОВ "НВФ "Урожай" набуло право оренди на підставі укладеного між відповідачами договору оренди землі, який не оспорений та не визнаний недійсним у судовому порядку, тобто є чинним. Право оренди за відповідачем-2 на спірну земельну ділянку зареєстровано в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

36. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги про усунення перешкод державі в особі Черкаської ОДА у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" на зазначену земельну ділянку та повернення цієї ділянки, без оспорення відповідного договору, за яким відповідач-2 набув відповідне право та на підставі якого вчинено державну реєстрацію за останнім зазначеного речового права, не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

37. При цьому апеляційний суд зазначив, що задоволення позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" на спірну земельну ділянку відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з одночасним припиненням речових прав на спірну земельну ділянку не призведе до належного та ефективного захисту порушених прав позивача (при їх доведеності), оскільки чинний та не визнаний недійсним договір оренди землі від 21.08.2020, є тим правоустановлюючим документом для відповідача-2, на підставі якого він у будь-який час вправі здійснити державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

38. Зважаючи на те, що за предметом та підставами заявлені прокурором до ТОВ "НВФ "Урожай" позовні вимоги є негаторним позовом, тому до спірних правовідносин у цій справі в оскаржуваній частині не може бути застосована передбачена для віндикаційного позову правова конструкція, за якою не є необхідним заявлення вимог про скасування чи визнання недійсними рішень, договорів та інших правочинів, а достатнім є встановлення незаконності набуття у встановленому законом порядку відповідних прав на майно (у цій справі права оренди), з викладенням самостійної правової оцінки відповідних рішень, договорів, правочинів у мотивувальній частині судового рішення.

39. Навпаки, власник спірної земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на відповідну земельну ділянку саме шляхом оспорювання відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів у сукупності з вимогою про повернення такої ділянки.

40. З огляду на досліджені та встановлені у цій справі обставини, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову прокурора, заявленого до ТОВ "НВФ "Урожай", про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за відповідачем-2 та повернення цієї ділянки на користь позивача.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України

41. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги щодо наявності випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, для касаційного оскарження судових рішень необхідно зазначити, що обов`язковою умовою у цьому разі є неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

42. Отже, відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

43. Вирішуючи питання визначення подібності правовідносин, Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

44. Колегія суддів враховує позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження №14-16цс20), відповідно до якої у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

45. Отже, для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі недостатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

46. Водночас колегія суддів зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

47. Верховний Суд наголошує, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

48. З огляду на правомірні висновки суду апеляційної інстанції про передчасність заявлення прокурором вимоги про усунення перешкод державі в особі Черкаської ОДА у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай" на зазначену земельну ділянку та повернення цієї ділянки, без оспорення відповідного договору, за яким відповідач-2 набув відповідне право та на підставі якого вчинено державну реєстрацію за останнім зазначеного речового права, колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора та правові висновки Верховного Суду щодо належності вимог про повернення земельних ділянок та про скасування державної реєстрації іншого речового права, як способів захисту, спрямованих на усунення перешкод власнику у користуванні та розпорядженні майном (негаторних позовах), оскільки висновки апеляційного суду не протирічать наведеним скаржником висновкам Верховного Суду, які викладено у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17, від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 29.06.2021 у справі № 916/964/19, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 26.10.2021у справі № 766/20797/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), від 16.11.2022 у справі № 144/1346/21, від 05.04.2023 у справі № 125/788/21, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 11.02.2020 у справі № 915/572/17.

Так, апеляційний суд у оскаржуваній постанові зазначив, що за негаторним позовом власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на земельну ділянку шляхом скасування державної реєстрації права оренди за відповідачем та повернення цієї ділянки на користь позивача, але лише у сукупності з вимогою про оспорення договорів або інших правочинів, зокрема на підставі яких вчинено державну реєстрацію іншого речового права (право оренди).

49. Отже, Верховний Суд констатує, що наведена заступником керівника Черкаської обласної прокуратури підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

51. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

52. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

53. Оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, касаційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про усунення перешкод у здійсненні Черкаською ОВА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь Черкаської ОДА та скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "НВФ "Урожай"- залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

54. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 925/445/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай