ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/502/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Гребеннікова Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Глуховецький О.С. - дов. від 01.10.2024 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до Фізичної особи - підприємця Мухтарова Расіма Ілхамовича

про стягнення 200 362,44грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Мухтарова Расіма Ілхамовича заборгованості за договором про надання кредиту №227949-КС-003 від 31.10.2023 у розмірі 200 362,44грн., з яких: 50 000,00грн заборгованість за тілом кредиту, 145 070,59грн заборгованість за процентами, 5 291,85грн заборгованість за комісією.

В якості правових підстав позивач зазначає, зокрема, ст.11, 525, 526, 530, 610, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.179, 180, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 21.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 27.05.2025 о 10:00.

Разом з тим, вказаною ухвалою суд витребував в Акціонерного товариства "Акцент-Банк" відповідні докази.

12.05.2025 до суду від Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2025 надійшла відповідь з додатком.

Ухвалою від 27.05.2025 суд закрив підготовче провадження та призначити справу №906/502/25 до судового розгляду по суті; призначив судове засідання на 24.06.2025 о 12:20.

11.06.2025 за вх.№7545 до суду повернулася неврученою копія ухвали від 27.05.2025 по справі №906/502/25 (а.с.92-94), яку суд надсилав відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.47-48), з довідкою поштового відділення щодо причин повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

В судовому засіданні 24.06.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надсилання ухвали суду на його поштову адресу, про що зазначено вище.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду в справі №906/502/25.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що його відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.06.2025 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору про надання кредиту №227949-КС-003 від 31.10.2023 в частині повернення кредитних коштів та сплати інших платежів, обумовлених умовами договору.

09.05.2025 за вх.№5952/25 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню (а.с.56-59). Разом з тим, відповідач виклав заперечення щодо здійснених позивачем нарахувань та вказав, що заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору про надання кредиту становить 111 630,00грн, виходячи з наступних розрахунків: загальна вартість кредиту 129 960,00грн мінус часткова сплата відповідачем 10 830,00грн та мінус 7 500,00грн комісії. На думку відповідача, комісія в розмірі 7 500,00грн не підлягає стягненню, оскільки вона не конкретизована. Також у відзиві відповідач зазначив про завищення та необґрунтованість витрат позивача на професійну правничу допомогу, проте клопотання про їх зменшення не заявив.

12.05.2025 за вх.№5989 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.64-68), за змістом якої останній зокрема вказав, що умовами кредитного договору сторони визначили орієнтовну загальну вартість наданого кредиту; розмір, умови строки нарахування процентів, в тому числі застосування стандартної та зниженої процентної ставки; комісію за надання кредиту в розмірі 7 500,00грн. Жодні умови кредитного договору не змінювалися сторонами після його укладення. Також позивач зазначив, що у відзиві відповідач не заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, тому відсутні підстави для їх зменшення.

12.05.2025 за вх.№6031 на адресу суду від Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2025 надійшла відповідь (а.с.74), в якій повідомлено, що картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я Мухтарова Расіма (РНОКПП - НОМЕР_2 ). До відповіді додана виписка про рух коштів з 31.10.2023 по 14.11.2023 (а.с.75-77).

06.06.2025 за вх.№7269 до суду через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення відповідача щодо доводів позивача, викладених у відповіді на відзив та згідно яких, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.83-85).

09.06.2025 за вх.№7334 до суду через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення позивача щодо доводів відповідача, викладених у додаткових поясненнях (а.с.88-89).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Фізичною особою - підприємцем Мухтаровим Расімом Ілхамовичем було заповнено анкету клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі - https://my.tpozyka.com, в якій зазначено відомості про особу позичальника, РНОКПП, паспортні дані, адресу реєстрації та проживання, електронну адресу, номер телефону, прибуток за останній місяць, номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів - № НОМЕР_1 , а також бажану суму кредиту - 50 000,00грн (а.с.36).

У візуальній формі послідовності дій клієнта (ФОП Мухтарова Р.І.) та товариства (ТОВ "Бізнес Позика") щодо укладення електронного договору про надання кредиту 227949-КС-003 від 31.10.2023р. в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті https://my.tpozyka.com відображена вся послідовність дій сторін (а.с.35), серед яких зокрема:

- 31.10.2023 12:24:37 - формування шаблону оферти - товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору - товариство;

- 31.10.2023 12:24:41 - запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору - відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора UA-9111 - товариство;

- 31.10.2023 12:24:47 - запит на відправку шаблону акцепту - клієнт ознайомився з офертою товариства та приймає її умови - клієнт;

- 31.10.2023 12:24:57 - підписання договору клієнтом - акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-9111 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору) - клієнт;

- 31.10.2023 12:24:59 - підписання договору товариством - підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи товариства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" - Товариство;

- 31.10.2023 12:25:12 - формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору - після укладення договору, товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа - товариство;

- 31.10.2023 12:25:14 - відправка документів на електронну пошту - договір, додатки до нього та правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником - товариство;

- 31.10.2023 12:25:17 - відображення документів у особистому кабінеті - розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного договору та додатків до нього, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі - товариство.

Таким чином 31.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (надалі - кредитодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Мухтаровим Расімом Ілхамовичем (надалі - позичальник, відповідач) укладено договір про надання кредиту №227949-КС-003 (електронна форма) (надалі - договір) (а.с.14-15).

Вказаний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", зокрема зі сторони позичальника підписаний одноразовим ідентифікатором UA-9111.

За умовами п.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - правила) .

Також у п.1 договору визначено наступні умови кредитування, а саме:

- тип кредиту: кредит;

- строк кредиту: 24 тижнів;

- стандартна процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована;

- знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14957034, фіксована;

- комісія за надання кредиту (далі - комісія): 7 500,00грн;

- загальний розмір наданого кредиту: 50 000,00грн;

- термін дії договору до 16.04.2024;

- орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 129 960,00грн;

- цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п.1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3. договору.

У п.2.1. договору визначено, що в разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

За умовами п.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору, та до закінчення терміну дії договору.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору.

В п.3 договору сторони погодили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Згідно з графіком передбачено 12 обов`язкових платежів по 10 830,00грн, починаючи з 14.11.2023 по 16.04.2024. Загальна сума платежів становить 129 960,00грн, з яких: 50 000,00грн - основна сума (кредит), 72 460,00грн - проценти за користування кредитом, 7 500,00грн комісія за надання кредиту.

Згідно з п.5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

31.10.2023 позивач перерахував на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 кошти у розмірі 50 000,00грн. Вказані кошти було переведено за допомогою платіжної системи "Fondy", що підтверджується довідками ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" від 29.01.2025, з призначенням платежу "Перерахування коштів Мухтаров Р.І. згідно до кредитного договору №227949-КС-003 від 31.10.2023 без ПДВ" (а.с.24-27)

Номер банківської картки: № НОМЕР_1 для перерахунку коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповненні анкети клієнта в особистому кабінеті, про що свідчить витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи товариства (а.с.36).

Той факт, що держателем банківської картки № НОМЕР_1 , на яку перераховано 31.10.2023 кошти двома платежами в сумі 25 000,00грн та 25 000,00грн, є Мухтаров Р.І. , підтверджується інформацією Акціонерного товариства "Акцент-Банк" та банківською випискою про рух коштів (а.с.74-77).

ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" здійснювало переказ коштів відповідачу на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів №41084239_14/12/17, укладеного з ТОВ "Бізнес Позика" 14.12.2017р. (а.с.28-30).

Таким чином позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на рахунок відповідача кошти у загальному розмірі 50 000,00грн.

На виконання умов договору відповідач лише частково сплатив кошти у загальному розмірі 10 830,00грн, що підтверджується квитанцією платіжної системи "Platon" (а.с.31).

Вказані кошти позивачем зараховано в оплату комісії за надання кредиту (2 208,15грн) та процентів за кредитом (8 621,85грн), що вбачається з наданого розрахунку заборгованості (а.с.32).

Оскільки позичальник свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом про стягнення з ФОП Мухтарова Расіма Ілхамовича 200 362,44грн., з яких: 50 000,00грн заборгованість за тілом кредиту, 145 070,59грн заборгованість за процентами, 5 291,85грн заборгованість за комісією.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2).

Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Частиною 1 статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулює Закон України "Про електронну комерцію".

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору.

Так, ч. 3 вказаної статті закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами укладено договір про надання кредиту №227949-КС-003 від 31.10.2023 у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Детальна послідовність дій сторін щодо укладення договору відображена у візуальній формі (а.с.35).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено положеннями про кредитний договір і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач свої зобов`язання за договором про надання кредиту виконав своєчасно та в повному обсязі, перерахувавши на вказаний відповідачем в анкеті рахунок (картку) 50 000,00грн (а.с.24-27).

Натомість відповідач, здійснивши часткову оплату в сумі 10 830,00грн, яку було зараховано позивачем в оплату комісії за надання кредиту (2 208,15грн) та процентів за кредитом (8 621,85грн), порушив взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії.

Доказів на спростування викладених обставин відповідач суду не надав.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 26.10.2022 у справі №227/3760/19-ц, де зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Відповідно до ст.526, 525 ЦК України, ч.1, 7 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідач у встановлений договором строк - до 16.04.2024 включно, кредитні кошти у повному обсязі не повернув, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 50 000,00грн.

Крім суми боргу за тілом кредиту позивач також заявив до стягнення з відповідача 145 070,59грн заборгованості за процентами та 5 291,85грн заборгованості за комісією.

Положеннями ч.1, 2 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктами 5.2, 5.3 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика" (а.с.16-23), які є невід`ємною частиною кредитного договору, передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування. Нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів.

Пунктом 3 договору визначено графік платежів, відповідно до якого встановлено період користування кредитом, проценти за користування кредитом (знижена процентна ставка), розмір часткового платежу основної суми, розмір комісії за надання кредиту та загальний платіж (а.с.14).

У пункті 1 договору сторонами погоджено, зокрема, стандартну процентну ставку: в день 2,00000000, фіксована; знижену процентну ставку за кредитом: в день 1,14957034, фіксована; термін дії договору - до 16.04.2024.

Відповідно до п.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3. договору.

У п.2.1. договору визначено, що в разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

За умовами п.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору, та до закінчення терміну дії договору.

За змістом п. 3 договору, у разі дотримання позичальником погодженого графіку платежів, застосовуватися буде знижена процентна ставка, та повернення кредиту відбувається шляхом сплати відповідачем фіксованої суми щомісячно (10 830,00грн), з початковою датою повернення - 14.11.2023 та кінцевою датою - 16.04.2024. Саме до вказаної дати позивач здійснював нарахування процентів за кредитом (розрахунок на а.с.32-34).

Враховуючи, що відповідач на виконання умов договору лише 14.11.2023 сплатив один платіж в розмірі 10 830,00грн, який позивач зарахував в оплату комісії за надання кредиту (2 208,15грн) та процентів за кредитом (8 621,85грн), в наслідок чого виникла прострочка по кредиту та строк цієї прострочки становить більше семи календарних днів, тому позивач на підставі п.2.2. договору нарахував та пред`явив до стягнення проценти за стандартною процентною ставкою, розмір яких складає 145 070,59грн.

У п.1 договору сторони визначили, зокрема, що комісія за надання кредиту становить 7 500,00грн.

Враховуючи часткову сплату відповідачем комісії за надання кредиту в розмірі 2 208,15грн, залишок заборгованості за комісією становить 5 291,85грн.

Відповідач доказів сплати заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією не надав, доводи позивача не спростував.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом (а.с.32-34), суд встановив, що нарахування по тілу кредиту та процентах за користування кредитними коштами проведено відповідно до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 50 000,00грн заборгованості за тілом кредиту, 145 070,59грн заборгованості за процентами, 5 291,85грн заборгованості за комісією є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту надання відповідачу кредиту та відсутність доказів повернення кредитних коштів і сплати процентів та комісії у порядку, розмірі та терміни, передбачені кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача.

Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9 780,00грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з положеннями ч.1, 2, 3, 4 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 9 780,00грн представником позивача подано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2024 (а.с.38-40); копію рахунка - фактури №Р-00000214 від 14.04.2025 (а.с.41); копію акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) №Р--04/25 від 14.04.2025 на суму 9 780,00грн (а.с.42); копію платіжної інструкції №4150 від 14.04.2025 на суму 9 780,00грн (а.с.43); копію довіреності від 01.10.2024 на представництво адвокатом Глуховецьким О.С. інтересів ТОВ "Бізнес Позика" (а.с.10); копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000217 від 31.08.2017 (а.с.44).

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015), а також висновки Європейського суду з прав людини, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої Європейського суду з прав людини вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт виконання адвокатом позивача умов договору від 01.10.2024 про надання правової (правничої) допомоги підтверджується належними доказами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідач не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9 780,00грн підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мухтарова Расіма Ілхамовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239) :

- 50 000,00грн заборгованості за тілом кредиту;

- 145 070,59грн заборгованості за процентами;

- 5 291,85грн заборгованості за комісією;

- 2 422,40грн судового збору;

- 9 780,00грн витрат на правову допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.07.25

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1- позивачу в Електронний кабінет

2- представнику позивача - адвокату Глуховецькому О. С. в Електронний кабінет

3- відповідачу (реком. з повід.) РНОКПП НОМЕР_2 та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2