ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

09.07.2025м. ДніпроСправа № 904/3675/25

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс", м. Дніпро

відповідача-2: Компанія "Інвест білдінг груп ЛТД", країна Беліз

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння.

Суддя Колісник І.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" та Компанії "Інвест білдінг груп ЛТД" з наступними вимогами:

1. Усунути перешкоди Дніпровській міській раді в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу самочинно побудованого торговельного павільйону літ. А-1 загальною площею 48,0 кв.м, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" () та Компанії "Інвест білдінг груп ЛТД" (код ЄДРПОУ відсутній).

2. Припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" () та Компанії "Інвест білдінг груп ЛТД" (код ЄДРПОУ відсутній) на об`єкт нерухомого майна, а саме торговельний павільйон літ. А-1 загальною площею 48,0 кв.м, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

У позовній заяві Дніпровська міська рада визначила третіми особами: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонд-Інвест" та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог Дніпровська міська рада зазначає, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 у цивільній справі № 202/9414/15-ц за ОСОБА_1 визнано право власності на об`єкти незавершеного будівництва, в тому числі на торговельний павільйон літ. А-1, загальною площею 48,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2016 скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 у справі № 202/9414/15-ц, а позовну заяву, що розглядалась у цій справі, залишено без розгляду ухвалою суду від 19.09.2016.

Отже, правовстановлюючий документ, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на вказаний об`єкт, скасовано.

На теперішній час власником нежитлового приміщення І за адресою: АДРЕСА_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс", власником нежитлового приміщення ІІ за адресою: АДРЕСА_1 є Компанія "Інвест білдінг груп ЛТД".

Земельна ділянка, на якій розташоване вказане самочинно побудоване нерухоме майно по АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності (далі спірна земельна ділянка).

Під будівництво спірна земельна ділянка не надавалася ні ОСОБА_1 , ні жодному з відповідачів, право користування нею у відповідачів також відсутнє.

Тож оскільки ОСОБА_1 за законом не набув права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна торговельний павільйон літ. А-1, за адресою: АДРЕСА_1 , то він не мав і права розпорядження цим об`єктом.

Такий об`єкт нерухомості вважається самочинно побудованим, чим порушується законне право позивача на користування та розпорядження спірною земельною ділянкою, встановлений законодавством порядок набуття права власності на об`єкти нерухомості, набуття прав на земельну ділянку комунальної власності, а також порушуються майнові інтереси територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради стосовно користування і розпорядження землею.

Тому Дніпровська міська рада вважає, що її інтереси як власника спірної земельної ділянки підлягають захисту з використанням правового механізму, установленого статтями 376 та 1212 Цивільного кодексу України.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

1. Заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" (), Компанії "Інвест білдінг груп ЛТД" (код ЄДРПОУ відсутній) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

2. Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій з виконання ухвали суду про забезпечення цього позову у цій справі щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Необхідність забезпечення позову позивач пояснює можливістю перереєстрації права власності на вказане нерухоме майно, що буде для міської ради додатковим тягарем у подальшому поновленні своїх порушених прав від осіб, які не залучені до участі у цій справі та спричинить додаткові витрати для їх відновлення.

Узагальнене обгрунтування застосування запропонованого позивачем виду забезпечення полягає в тому, що ці процесуальні заходи убезпечать від затягування розгляду справи шляхом залучення до участі у справі нових учасників, не порушать прав відповідача та інших осіб, є пропорційними, обгрунтованими, співмірними та адекватними до пред`явлених позовних вимог, забезпечать ефективне поновлення порушених прав позивача внаслідок задоволення позову.

Правовою підставою заяви про забезпечення позову позивач зазначає статті 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, а також численну практику Верховного Суду.

За загальним правилом, унормованим частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

ВИСНОВКИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

У постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову (п. 46).

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (п. 47).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (п. 48).

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви.

За змістом частин першої, другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Оцінюючи наведені заявником обставини в обгрунтування заяви про забезпечення позову та надані докази, суд доходить висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Згідно з приписами статті 3, 509 Цивільного кодексу України добросовісність є основою господарських взаємовідносин сторін як на етапі його укладення, так і на етапі подальших змін до нього чи припинення.

Частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Отже, учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зважаючи на викладені позивачем обгрунтування заяви про забезпечення позову, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи загальний обсяг право- та дієздатності юридичної особи-відповідача, а відтак і можливість вільного розпорядження ним майном чи майновими правами, що не потребує доведенню, неприйняття заходів забезпечення позову може у подальшому ускладнити/унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист права в межах заявленого предмета позову.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 904/1934/23 (право відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном), згідно з якою Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже, суд не може покладатися на ймовірність добросовісної поведінки учасників справи за наявності між ними спору.

Крім того, забезпечення позову запропонованим заявником способом без обмеження/позбавлення права відповідачів на користування обтяженим нерухомим майном не призведе до невиправданого обмеження його майнових прав, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

За вказаних обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову за рахунок запропонованих позивачем заходів.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ ПРАЙМС" (), Компанії "Інвест білдінг груп ЛТД" (код ЄДРПОУ відсутній) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій з виконання ухвали суду про забезпечення цього позову у цій справі щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Суворова, буд. 11К (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Стягувач: Дніпровська міська рада (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю ""Інвест Праймс" (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 95А).

Боржник: Компанія "Інвест білдінг груп ЛТД" (код ЄДРПОУ відсутній - нерезидент; місцезнаходження: 35Баррак Роад, 3 поверх, Беліз Сіті, країна Беліз).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.07.2025.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до 10.07.2028 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.І. Колісник