ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/4095/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О. В. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.,

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

на постанову Східного апеляційного господарського суду (головуючий - Шутенко І. А., судді: Слободін М. М., Тихий П. В.) від 08.04.2025

та постанову Господарського суду Харківської області (суддя Лавренюк Т. А.) від 06.02.2025

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артес-М"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора (АТ "Райффайзен Банк") - Хуторянець О. В., адвокат;

представник боржника - Паркулаб В. Г., арбітражний керуючий.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 23.10.2023 Господарський суд Харківської області ухвалив: відкрити, за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Артес-М" (далі - Боржник) в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном Боржника та призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Паркулаба В. Г.

11.12.2023 Господарський суд Харківської області за результатами попереднього засідання ухвалив про визначення розміру та перелік визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Боржника, а саме: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі основного боргу 784 800 грн 00 коп., 26 840 грн 00 коп. сплаченого судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у цій справі, у сумі 60 300 грн 00 коп. витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи (авансовий платіж); фізичної особи-підприємця Трубача Віталія Івановича у сумі основного боргу 11 328 00 грн 00 коп. та судового збору за подання заяви з грошовими вимогами в сумі 5 368 грн 00 коп.; Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на загальну суму 1 767 452 грн 76 коп. та судового збору за подання заяви з грошовими вимогами в сумі 5 368 грн 00 коп.; фізичної особи-підприємця Волошка Дмитра Вікторовича у сумі основного боргу 252 000 грн 00 коп. та судовий збір за подачу заяви з грошовими вимогами у розмірі 5 368 грн 00 коп.

1.2. 26.07.2024 розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Паркулаб В. Г. подав клопотання про долучення доказів із повідомленням про ухвалення на зборах та комітеті кредиторів рішення про визнання Боржника банкрутом.

1.3. 20.01.2025 кредитор, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", подало заяву про відсторонення арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. від виконання повноважень розпорядника майна Боржника.

1.4. Заява обґрунтована невиконанням розпорядником майна Боржника арбітражним керуючим Паркулабом В. Г. вимог суду та закону щодо проведення інвентаризації майна Боржника з наданням суду відповідного протоколу інвентаризаційної комісії, невідповідністю поданого ним звіту за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства Боржника вимогам закону через непідтвердження відомостей в ньому бухгалтерськими документами, невиконанням вимог щодо звітування перед судом про проведену роботу у цій справі, через що передчасно та на підставі недостовірних відомостей подано клопотання про відкриття процедури ліквідації Боржника.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. 06.02.2025 Господарський суд Харківської області ухвалив постанову (залишену без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2025) про відмову Акціонерному товариству "Райффайзен Банк" у задоволенні заяви про відсторонення арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. від виконання повноважень розпорядника майна, про припинення процедури розпорядження майном Боржника та повноважень розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Паркулаба В.Г., визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури з призначенням ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Паркулаба В. Г.

2.2. Судові рішення в частині відмови у задоволенні заяви про відсторонення арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. мотивовані виконанням ним, хоча і повільно, покладених на нього законом обов`язків у цій справі.

В іншій частині рішення мотивовані наявністю підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури з огляду на недостатність активів Боржника для погашення наявної у нього кредиторської заборгованості, відсутність потенційних пропозицій інвесторів, відсутність схваленого зборами кредиторів плану санації Боржника та прийняття зборами кредиторів Боржника рішення про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

3. Встановлені судами обставини

3.1. Розпорядник майна на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023 здійснив такі дії: розглянув заяви з кредиторськими вимогами до Боржника, направив суду та кредиторам відповідні повідомлення, надав суду докази проведеної інвентаризації, докази направлення запитів до установ та організацій щодо зареєстрованих за боржником активів на праві власності та отримав відповідні відповіді, надав суду звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства, докази скликання та проведення зборів та комітету кредиторів.

3.2. Розпорядник майна отримав відповіді від Північно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Державної інспекції архітектури та містобудування, Національного банку України, ДП "Український державний центр радіочастот", головного управління Держпродслужби філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" АТ "Українська залізниця", Державного космічного агентства України, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР, Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Державної податкової служби України, інформація з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Харківської митниці, Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Головного сервісного центру МВС, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, інформацію з банків про залишок коштів на рахунках боржника.

3.3. Розпорядник майна отримав від виконавчої служби інформацію про наявність виконавчих проваджень, стороною в яких є Боржник, а також надав суду баланси за три роки до відкриття провадження у цій справі.

3.4. Згідно із отриманими від установ відповідями, розпорядник майна Боржника встановив наявність двох автомобілів ГАЗ-3302-14 та АС-G 3302-244ПБ, які вилучено у Боржника військовими, а також покрасочна камера із гідрозавісою ПК25000 балансовою вартістю 38 309 грн 71 коп. та стелаж металевий балансовою вартістю 50 грн 00 коп., які не оцінювалися розпорядником майна в процедурі розпорядження майном, оскільки їх вартість є об`єктивною.

Розпорядник майна встановив наявність 4 грн 06 коп. на рахунках Боржника, наявність дебіторської заборгованості: ТОВ "Колорів Імпекс" в сумі 98 367 грн 73 коп. та російської федерації в сумі 3 896 354 грн 27 коп., щодо якої (рф) на даний час відсутній механізм отримання цих грошових коштів. Іншого майна розпорядник майна не виявив.

3.5. Розпорядник майна здійснив аналіз фінансово-господарської діяльності Боржника, за результатами якого зробив висновок, що:

- фінансово-господарський стан Боржника характеризується надкритичною неплатоспроможністю, кризовою ліквідністю, відсутністю фінансової стійкості, надмірним залученням позикових коштів, відсутністю власного капіталу, що визначає як неможливість погашення набутих зобов`язань за рахунок власних джерел фінансування;

- подальша ефективна діяльність підприємства й відновлення платоспроможності малоймовірна;

- таке фінансове становище Боржника характеризується наявністю ознак надкритичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрутства, задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливо шляхом застосування ліквідаційної процедури в процесі провадження справи про банкрутство.

Розпорядник майна не зазначив у фінансовому аналізі показник "розмір інвестицій" та "частка доходів від неосновної діяльності в структурі доходів", оскільки таких показників не було в діяльності Боржника, також розпорядник майна долучив довідку про кількість працюючих на підприємстві осіб.

3.6. Розпорядник майна скликав та провів засідання зборів та комітету кредиторів, на яких розглянуто звіт розпорядника майна та визнано його роботу задовільною, а також прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури.

Комітет кредиторів Боржника розглядав також питання відсторонення розпорядника майна, порушене Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" у своїй заяві, яке не було підтримане комітетом кредиторів.

Представник Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" не скористався своїм правом та не був присутній на засіданнях зборів та комітету кредиторів жодного разу: ні під час прийняття рішення про звернення до суду з клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури, ні під час розгляду кредиторами заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про відсторонення арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. від виконання обов`язків розпорядника майна.

3.7. В процедурі розпорядження майном Боржника було проведено інвентаризацію його майна, за наслідками чого у Боржника виявлено два автомобіля ГАЗ-3302-14 та АС-G 3302-244ПБ, які вилучено військовими, покрасочна камера із гідрозавісою ПК25000 балансовою вартістю 38 309 грн 71 коп., стелаж металевий балансовою вартістю 50 грн 00 коп., 4 грн 06 коп. на рахунках Боржника, дебіторська заборгованість: ТОВ "Колорів Імпекс" в сумі 98 367 грн 73 коп. та російська федерація в сумі 3 896 354 грн 27 коп., про що складено інвентаризаційні описи. Згідно із реєстром вимог кредиторів загальна кредиторська заборгованість, яка визнана судом, складає 4 122 206 грн 02 коп. основного боргу.

3.8. З метою виявлення майна Боржника розпорядником майна були направлені запити до відповідних установ.

Відсутність майна підприємства підтверджується інформацією з Північно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, Головного управління Держпродслужби в Харківській області, філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" АТ "Українська залізниця", Державного космічного агентства України, інформація з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Головного управління Держгеокадастру в Харківській області.

Державна інспекція архітектури та містобудування повідомила, що згідно відомостей, які містяться в реєстру будівельної діяльності, за параметром "замовник будівництва" - ТОВ "Артес-М" інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання не виявлено.

Національний банк України повідомив, що він не видавав Боржнику генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій .

Міністерство юстиції України повідомило, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебувають п`ять виконавчих проваджень, у яких стороною є Боржник.

ДП "Український державний центр радіочастот" повідомило, що ним дозволи на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв не видавалися, присвоєння радіочастот не здійснювалося.

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР повідомило, що з Боржником відсутні договірні відносини щодо передачі об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова Управлінням у платне користування.

Державне агентство меліорації та рибного господарства України повідомило, що документи дозвільного характеру у галузі рибного господарства Боржнику не видавались.

Державна податкова служба України надала відомості про банківські рахунки Боржника.

Відповідно до довідок про залишок коштів на рахунках Боржника, він складає 4 грн 06 коп.

Харківська митниця повідомила про відсутність дозволів на відкриття та експлуатацію митних складів та складів тимчасового зберігання Боржника, а також повідомила що в зоні діяльності Харківської митниці у період з 01.01.2021 було оформлено 6 митних декларацій, в яких Боржник зазначений як одержувач при імпорті товарів або відправника при експорті товарів та особи, відповідальної за фінансове врегулювання, остання митна декларація була оформлена 15.12.2021 у режимі "експорт (остаточне вивезення)".

Головний сервісний центр МВС повідомив про реєстрацію транспортних засобів за Боржником: ГАЗ-3302-14 2015 р.в. та АС-G 3302-244ПБ 2008 р.в.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що згідно із відомостями Державного реєстру випусків цінних паперів станом на 03.10.2024 розпорядженням від 26.10.2010 № 84-ХА-С-А скасовано реєстрацію випуску акцій Боржника та анульовано свідоцтво № 33/20/1/08 від 04.07.2008, дата видачі 11.12.2008 на загальну суму 1 500 000 грн 00 коп. у кількості 1 500 000 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 1,0 грн. кожна, форма існування - документарна, а також повідомила, що станом на 30.06.2024 Боржник відсутній серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств.

3.9. На виконання вимог ухвали попереднього засідання суду та норм КУзПБ розпорядник майна Боржника провів збори кредиторів та засідання комітету кредиторів.

На зборах кредиторів Боржника, оформлених протоколом від 18.07.2024, були прийняті рішення: про обрання комітету кредиторів у складі 4 учасників: Трубач В. І. , ОСОБА_1, АТ "Райффайзен банк" та Волошко Д.В.; про завершення процедури розпорядження майном та звернення до суду із клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури.

На засіданні комітету кредиторів Боржника, оформлених протоколом від 18.07.2024, були прийняті наступні рішення: про обрання головою комітету кредиторів Трубача В. І. , на підставі заслуханого звіту розпорядника майна прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Паркулаба В.Г.

3.10. Рекомендований комітетом кредиторів арбітражний керуючий Паркулаб В. Г. погодився на участь у справі про банкрутство як ліквідатор Боржника, надав договір страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого та докази сплати страхового внеску.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. 07.05.2025 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" подало касаційну скаргу, у якій, зокрема, просить скасувати постанову Господарського суду Харківської області від 06.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2025, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію розпорядження майном Боржника.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Згідно з аргументами в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень першої і апеляційної інстанцій у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди порушили вимоги статей 28, 42, 44, 49 КУзПБ та статей 73, 76, 77, 80, 236 ГПК України, не врахувавши висновки щодо застосуванням наведених норм права при вирішенні щодо визнання Боржника банкрутом, викладених постановах Верховного суду від 19.11.20219 у справі № 908/2755/29, від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22, від 31.05.2023 у справі № 904/9428/21, від 09.06.2022 у справі № 908/794/19, від 11.05.2023 у справі № 911/529/22; а також не дослідили належним чином подані у справі докази про проведену розпорядником майна Боржника арбітражним керуючим Паркулабом В.Г. роботу, внаслідок чого на підставі неналежних документів у справі спотворено відомості про дійсну можливість погасити заборгованість Боржника в іншій спосіб, без застосування процедури ліквідації.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. Розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Паркулаб В. Г. у відзиві на касаційну скаргу заперечує вимоги та обґрунтування, наведені в касаційній скарзі, наголошуючи на тому, що зміст заперечень скаржника повторюється з раніше поданих у цій справі процесуальних документів, а аргументи щодо активів Боржника спростовуються встановленими судами обставинами та поданими доказами у справі.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури

7.1. Предметом розгляду у цій справі стали підстави для припинення процедури розпорядження майном Боржника, визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

7.2. Загальні умови для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, які застосовуються у разі переходу з процедури розпорядження майном, регламентовані положеннями статей 48, 49, 58 КУзПБ, тлумачення яких свідчить, що саме господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду, незалежно від наявності рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, які не є самі по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника.

Адже частиною четвертою статті 49 КУзПБ законодавцем надано право суду навіть за відсутності відповідного рішення зборів кредиторів боржника, але за наявності обставин (після закінчення термінів, визначених КУзПБ щодо тривалості процедури розпорядження майном, за наявності ознак банкрутства та за відсутності пропозицій щодо санації боржника), прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за власною ініціативою (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16).

7.3. За статтею 1 КУзПБ банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини четвертої статті 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

7.4. Отже, завдання підсумкового засідання суду полягає в з`ясуванні судом ознак неплатоспроможності / банкрутства для визначення наступної судової процедури, згідно з клопотанням комітету кредиторів за його наявності (частина четверта статті 48 КУзПБ), однак остаточна їх оцінка надається судом, який у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

У цьому висновку Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19, від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21, від 30.11.2023 у справі 907/935/21, від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22 тощо.

7.5. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

7.6. Таким чином на вирішення питання переходу до ліквідаційної процедури впливають, за загальним правилом, три чинники: закінчення 170-денного строку, відведеного для стадії розпорядження майном (частина друга статті 44 КУзПБ); наявність ознак банкрутства (пункт 7.3); наявність рішення зборів кредиторів щодо переходу до ліквідаційної процедури (пункт 4 частини четвертої статті 48 КУзПБ) та, відповідно, відсутність пропозицій щодо санації боржника.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21.

7.7. Щодо способів встановлення ознак банкрутства та належності і допустимості доказів щодо ознак банкрутства боржника Суд зазначає про таке.

Частиною третьою статті 44 КузПБ передбачено, що розпорядник майна зобов`язаний, зокрема проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.

7.8. Верховний Суд неодноразово наголошував, що, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неплатоспроможність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, які передбачені в процедурі розпорядження майном, та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, зокрема, передбаченої у частині третій статті 44 КУзПБ (постанови Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 908/2415/21, від 23.03.2023 у справі № 911/1609/21).

7.9. При цьому суд має з`ясувати актив і пасив боржника та співставити відомості щодо обох величин. Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом у порядку статті 47 КУзПБ реєстру вимог кредиторів. Відомості про актив боржника має містити звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан боржника. Зазначений звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), які на його підставі приймають рішення клопотати про перехід до наступної судової процедури.

Тлумачення положень КУзПБ свідчить, що дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється господарським судом на підставі комплексного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема й аналізу фінансового стану боржника, подання якого до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, є обов`язком розпорядника майна боржника, визначеним пунктом 5 частини третьої статті 44 КУПБ, що дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про платоспроможність боржника (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 908/2755/19, від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18, від 25.05.2023 у справі № 902/207/22).

7.10. Відповідний обов`язок розпорядника майна також передбачений згідно з положеннями статті 12 КУзПБ, згідно з пунктом 3 частини другої якої (щодо зазначених загальних вимог до прав та обов`язків арбітражного керуючого у справі про банкрутство) на арбітражного керуючого покладений обов`язок проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Відсутність аналізу та дослідження дійсного фінансово-господарського стану боржника на момент вирішення питання про запровадження у справі про банкрутство судової процедури ліквідації суперечить нормам КУзПБ.

7.11. Таким чином, підставою для визнання боржника банкрутом є недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів, що встановлюється судом шляхом зіставлення активів і пасивів боржника. Без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

У наведених висновках Суд звертається до висновків, сформульованих Верховним Судом в постановах від 30.11.2023 у справі № 907/935/21 та від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22 з посиланням зокрема на висновки в постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22.

7.12. У зв`язку з викладеним та враховуючи встановлені судами обставини, а саме:

- відсутність порушень з боку розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. під час виконання ним своїх обов`язків у процедурі розпорядження майном Боржника, зокрема і тих, про які заявляв кредитор, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", у вимогах про відсторонення арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. від виконання повноважень розпорядника майна (пункт 2.2);

- проведення цим розпорядником майна Боржника аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника, за результатами якого ним складений відповідний звіт з урахуванням також відомостей, отриманих: з відповідей на направлені розпорядником майна запити щодо майна та інших активів Боржника, його боргів; за результатами інвентаризації майна та немайнових активів Боржника, проведеної розпорядником майна Паркулабом В. Г. на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023 (пункти 3.1- 3.8);

- врахування розпорядником майна Боржника у звіті, складеному ним за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника, окрім іншого обставин наявності у Боржника дебіторської заборгованості російської федерації в сумі 3 896 354 грн 27 коп., механізми стягнення якої у межах строків, встановлених законом для здійснення процедур банкрутства, задля перетворення у реальні активи Боржника (кошти тощо) для задоволення вимог кредиторів наразі чинним законодавством не передбачені та скаржником не зазначені (пункт 3.7);

- недостатності у зв`язку із зазначеними обставинами вартості виявленого у Боржника майна та активів, що підлягає включенню до ліквідаційної маси та продажу за правилами статей 62- 64 КУзПБ для задоволення визнаних у цій справі вимог кредиторів (пункти 3.7);

- ухвалення і зборами кредиторів Боржника 18.07.2024 рішення про завершення процедури розпорядження майном та звернення до суду із клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури, і комітетом кредиторів на підставі заслуханого звіту розпорядника майна рішення - про звернення до суду з клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Паркулаба В. Г. (пункт 3.9);

Суд погоджується з висновком судів в оскаржуваних рішеннях про встановлення недостатності активів Боржника для погашення наявної у нього кредиторської заборгованості, дотримання порядку та підстав для припинення процедури розпорядження майном Боржника і переходу до ліквідаційної процедури та наявність підстав для визнання Боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в цій справі з призначенням ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Паркулаба В. Г.

7.13. Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 5.1), зокрема і в тій частині, в якій скаржник стверджує, що на підставі неналежних документів у справі спотворено відомості про дійсну можливість Боржника погасити заборгованість в іншій спосіб, без застосування процедури ліквідації, а суди не дослідили належним чином подані у справі докази про проведену розпорядником майна Боржника арбітражним керуючим Паркулабом В.Г. роботу, оскільки у цих аргументах скаржник помиляється у застосуванні положень статті 300 ГПК України, тоді як зазначені аргументи зводяться до необхідності здійснити переоцінку доказів у справі, зокрема наданих у справі в ході проведення щодо Боржника дій у процедурі розпорядження майном у цій справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених приписами частини другої статті 300 ГПК України.

7.14. Тож доводи скаржника щодо неправомірності та відсутності підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття у цій справі про банкрутство ліквідаційної процедури не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже висновки судів першої і апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури зроблені відповідно до норм законодавства та відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин, а заявлені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанови апеляційного суду та суду першої інстанції підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

7.15. Дійшовши висновку залишення без задоволення касаційної скарги та без змін оскаржуваних судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання ним касаційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.02.2025 у справі № 922/4095/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк