ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.06.2025 Справа № 914/2959/24
За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак», м.Золочів Львівської області
до відповідача: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів
за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізичної особи підприємця Вах Володимира Дмитровича, м.Золочів Львівської області
про: визнання недійсними та скасування в частині рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 №63/115-р/к у справі №63/1-01-101-2020
Суддя Ділай У.І.
Секретар О.Старостенко
За участі представників:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
Від третьої особи: не з`явився
Ухвалою від 19.06.2025 судом прийнято заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.06.2025. Явка представників судом визнано не обов`язковою та була покладена на розсуд сторін.
26.06.2025 від відповідача надійшла заява (заперечення) щодо розміру витрат на правову допомогу.
У судове засідання 26.06.2025 позивач, відповідач та третя особа явку повноважних представників не забезпечили.
Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд
Як вбачається із позовної заяви, позивач заявив, що у зв`язку із необхідністю звернення до суду за захистом своїх прав, позивачем було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Згідно договору та додатків до нього, вартість правової допомоги складає 65 000,00 гривень.
12.06.2025 господарським судом прийнято рішення, яким позов задоволено.
На підтвердження надання послуг професійної правничої допомоги позивач долучив: ордер на надання правничої(правової) допомоги №1207514 від 29.05.2023 виданий ТзОВ «НВП «Мастак» на підставі договору про надання правової допомоги №113-МВ від 29.05.2023 адвокату Янчаку Павлу Олександровичу для представництва, серед іншого, у Господарському суді Львівської області; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1989 від 08.09.2012; Договір про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ від 29.05.2023, Акт17/06-25 до договору про надання правової(правничої) допомоги №113-МВ від 30.09.2024, Додаткова угода до договору про надання правової(правничої) допомоги до договору про надання правової(правничої) допомоги №113-МВ від 30.09.2024, додаткову угоду до договору про надання правової(правничої) допомоги №113-МВ від 29.05.2024,докази скерування заяви з додатками сторонам у справі.
Відповідач заперечив проти поданої заяви, оскільки вважає, що заявлені вимоги є неспівмірними зі складністю справи, адвокат з позицією Відділення обізнаний, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, позивачем не доведено реальність надання послуг адвокатом, обсяг вказаних адвокатом годин є безпідставним, а позов та інші документи ґрунтуються на постанові Верховного Суду. Відповідач зазначив, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу не відповідають розумності та реальності їхнього розміру, становлять надмірний тягар для відділення, що суперечить, на його думку, принципу розподілу таких витрат.
При прийнятті рішення суд виходив із такого.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 2,3 ст. 244 ГПК України).
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви(ч. 4 ст. 244 ГПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).
За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначав про орієнтовний розмір витрат на оплату правової допомоги в розмірі 65 000,00 грн.
На підтвердження факту надання правової допомоги ТзОВ «НВП «Мастак» надано Договір про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ від 29.05.2023, що укладено між адвокатом Янчаком Павлом Олександровичем та ТзОВ «НВП «Мастак». Згідно з п.1.1 договору про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ від 29.05.2023, адвокат зобов`язується надати правову допомогу шляхом розробки концепції юридичного захисту прав та законних інтересів клієнта у справі №914/1507/23 за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак» про визнання недійсним протоколу тендерного комітету та договору як таких, що суперечать інтересам держави й суспільства з умислу однієї сторони та застосування наслідків недійсності.
Відповідно до п.3.1 договору, сторони погодили, що він набирає чинності з моменту його підписання та діє 1 рік.
Додатковою угодою від 29.05.2024 сторони внесли зміни до п.3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ, де передбачили, що термін дії договору про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ становить 3 роки з моменту підписання цієї угоди
Додатковою угодою від 30.09.2024 сторони внесли зміни до п.1.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги №113-МВ, в якому погодили, що адвокат зобов`язується надати правову допомогу шляхом розробки концепції юридичного захисту прав та законних інтересів клієнта у справі №914/1507/23 за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак» про визнання недійсним протоколу тендерного комітету та договору як таких, що суперечать інтересам держави й суспільства з умислу однієї сторони та застосування наслідків недійсності, а також надати правничу допомогу ТзОВ «НВП «Мастак» зокрема, але не виключно щодо розгляду справи Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України №63/1-01-101-2020 та визнання недійсним, скасування рішення в частині ТзОВ «НВП «Мастак» адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у випадку прийняття.
За змістом поданого Акту наданих послуг з правової допомоги в межах господарської справи №914/2959/24, адвокатом надано ТзОВ «НВП «Мастак» наступні послуги: підготовка та скерування адвокатських запитів та клопотань до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до подання позову до господарського суду Львівської області (18,5 год); підготовка та скерування позовної заяви до Господарського суду Львівської області (16 год); участь в судових засіданнях (6 год); підготовка та скерування до суду відповіді на відзив, додаткових пояснень та обґрунтувань, клопотання про долучення актуальної практики (4год+3 год+2год+2год);
Відповідач у своєму запереченні щодо розміру витрат на оплату правової допомоги зазначив, що вважає їх безпідставними, неспівмірними зі складністю справи, адвокат з позицією відповідача обізнаний а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, позивачем не доведено реальність надання послуг адвокатом, обсяг вказаних адвокатом годин є безпідставним, а позов та інші документи ґрунтуються на постанові Верховного суду. На думку відповідача заявлені позивачем витрати на правову допомогу не відповідають розумності та реальності їхнього розміру, становлять надмірний тягар для відділення, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Перевіривши зміст виконаних робіт та їх обсяг, включених в розрахунок вартості наданих послуг, виходячи із критерію розумності їхнього розміру, Господарський суд Львівської області приходить до висновку, що 1500,00грн за 1 годину роботи є обґрунтованою ставкою оплати послуг адвоката та заявлені витрати є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.
Разом з тим, суд відзначає, що позивач вказав тривалість перебування адвоката в судових засіданнях 6 годин, що складає 9000,00грн. Проте, відповідно до протоколів судових засідань їх загальна тривалість становила 290хв (4 год 50 хв). Відтак, до стягнення з позивача підлягає 7250,00грн за участь представника відповідача в судових засіданнях. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.
Стосовно решти заявленої суми витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Великою Палатою Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).
Керуючись 126, 129, 130, 221, 231, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак» про стягнення судових витрат задоволити частково.
3.У задоволенні решти вимог відмовити.
4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Повне рішення складено 07.07.2025.
Суддя Уляна ДІЛАЙ