І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/202/25
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., за участі секретаря судового засідання Ткачова А.Ю., розглянувши клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А про стягнення судових витрат від 20.06.2025 у справі
за позовом: Комунального підприємства Чернігівводоканал Чернігівської міської ради,
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А,
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії
Представники сторін:
позивача: не прибув,
відповідача: не прибув.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі №927/202/25 у позові відмовлено повністю.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А у відзиві на позовну заяву зазначало про те, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - витрати пов`язані зі сплатою на професійну правничу допомогу, їх остаточний розмір , буде визначено на підставі доказів, які будуть подані згідно з вимогами ст.126, ч.8 ст. 129 ГПК України.
При ухваленні рішення 19.06.2025 питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу судом не вирішувалось.
Ухвалою від 23.06.2025 суд призначив судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат на 30.06.2025 року, 11:00.
Згідно з частинами 1- 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати.
Виходячи зі змісту частин 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Ухвала суду від 25.06.2025 направлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів.
Від позивача у справі 25.06.2025 надійшли заперечення на клопотання (заяву), у яких КП «Чернігіводоканал» Чернігівської міської рали зазначає про те, що заявлені вимоги є безпідставними, які не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулює відшкодування шкоди. Позивач вважає, що відповідачем не доведено співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи.
У судове засідання 30.06.2025 представники сторін не прибули.
Враховуючи те, що ухвалою суду від 25.06.2025 явка в судове засідання повноважних представників учасників судового процесу обов`язковою не визнавалася, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви у судовому засіданні за відсутності учасників судового процесу.
Відповідно до ч. 3-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А про стягнення судових витрат, суд установив наступне.
За частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з умов договору про надання правової допомоги №273/03 від 19.03.2025 (далі - Договір), укладеного між Фізичною особою-підприємцем Антоновою Олесею Вікторівною (надалі Сторона1), з однієї сторони, і Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А, в іншої сторони, Сторона2 доручає, а Сторона1 бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу та захищати інтереси Сторони2 з приводу представництва його інтересів в будь-яких органах законодавчої, виконавчої та судової влади: органах місцевого самоврядування, органах прокуратури, органах Служби безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України, поліції, податкових органах, судових органах усіх рівнів та інстанцій.
За змістом п.2.1 Договору, серед іншого, Сторона1 зобов`язана надати правову допомогу Стороні2 з приводу передбаченого п. 1.1 цього Договору, своєчасно та якісно, у відповідності до умов Договору та вимог, які звичайно ставляться до надання послуг такого роду.
Згідно з п.3.1 Договору Сторона2 зобов`язується виплатити Стороні1 гонорар за надання правової допомоги в порядку передбаченому п. 4.3 Договору та Додаткових угод до цього Договору, а також оплачувати витрати, необхідні для виконання її доручень.
Сторони в Договорі узгодили, що Сторона2 зобов`язана сплатити Стороні1 гонорар в розмірі обумовленому Сторонами. Покриття фактичних витрат повинно бути сплачено згідно з домовленістю Сторін. Вартість послуг, що надається Стороні2 Стороною1 за цим Договором, встановлюється в Додаткових угодах до Договору, що є його невід`ємними частинами (п.4.1-4.3 Договору).
У Додатковій угоді №1 до договору про надання правничої допомоги від 19.03.2025 №273/03 сторони дійшли згоди про те, що за надання послуг Адвокатом за Договором про надання правничої допомоги від 19.03.2025 №273/03, а саме: за представництво інтересів Клієнтом передбачених п. 1.1 Договору, за юридичні консультації та за супровід справи №927/202/25 у суді першої інстанції, що розглядається Господарським судом Чернігівської області, складає 30 500,00 грн. Сума гонорару в розмірі 30 500,00 грн. виплачується Адвокату в такому порядку: з дня підписання Договору про надання правничої допомоги та цієї Додаткової угоди Клієнт сплачує Адвокату суму вищевказаного гонорару, у вигляді авансу, в готівковому вигляді - у розмірі 30 500,00 грн. Сторони домовились про те, що надання Клієнту, прийняття Адвокатом та оплата правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 19.03.2025 №273/03, яким підтверджується фактичне надання правничої допомоги, не потребує підписання Додаткового акту наданих послуг та інших Додаткових угод. Підставою для оплати є дана Додаткова угода, підписана Адвокатом та Клієнтом. Сторони домовились, що оплата правничої допомоги, в розмірі вказаному в даній Додатковій угоді Клієнту не повертається. Претензій або зауважень щодо вартості та видів послуг Адвоката Клієнт не має.
За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).
У разі недотримання вимог частини 4 вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
Відповідач у запереченні на клопотання (заяву) від 25.06.2025 заперечив проти заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши про те, що заявлені вимоги є безпідставними, які не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивач вважає, що відповідачем не доведено співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи.
У відзиві позивач зазначив про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме про те, що остаточний розмір буде визначено
на підставі доказів, які будуть продані згідно з вимогами ст.126, ч.8 ст. 129 ГПК України.
Згідно з висновками, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (п. 119, п. 120 Постанови), під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Керуючись статтями 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру, 180А про стягнення судових витрат від 20.06.2025 №9 задовольнити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.07.2025.
Суддя М.В. Фесюра