ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2025 р. Справа№ 910/9692/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сидоренко Є.О.

від відповідача: Подобєд О.В.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2025, повний текст якого складено та підписано 10.02.2025

у справі № 910/9692/24 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

06.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення боргу в розмірі 2 598 065,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору № 1108/01 від 06.12.2019 відповідачем оплата за поставлену електроенергію за 2021, 2022 роки здійснювалась невчасно та не в повному обсязі.

Правовою підставою позову позивач обрав положення ст.ст. 525, 526, 610, 625, 629, 655, 692 ЦК України.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що:

- обов`язок з оплати 100% вартості відпущеної електричної енергії відносно кожного попереднього розрахункового періоду можливий лише після отримання підписаного продавцем акта купівлі-продажу електроенергії та оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;

- позивачем не враховано, що зобов`язання сторін виникли у період дії воєнного стану;

- наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин наказів Міненерго № 140 від 28.03.2022 та № 206 від 15.06.2022 при вирішенні питання розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію у спірний період;

- поточний обсяг розрахунків відповідача перед позивачем за спірний період перевищує мінімально допустимий рівень відповідно до Наказу № 140 та Наказу № 206;

- при розрахунку 3% річних та інфляційних втрат позивачем допущені помилки, не враховано всі оплати та не дотримано методики розрахунку, визначеної Верховним Судом;

- враховуючи той факт, що відповідач зобов`язаний діяти відповідно до нормативно-правових актів Міністерства енергетики України, у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних, є підстави для зменшення заявленої до стягнення суми на 99%.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ" борг в розмірі 2 238 643,17 грн, інфляційні втрати в розмірі 388 716,44 грн, 3% річних в розмірі 149 626,44 грн, судовий збір в розмірі 41 654,78 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення, з посиланням на положення статей 526, 530, 610, 629, 714 ЦК України, статей 193, 275 ГК України, статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» та встановлені обставин неналежного виконання відповідачем зобов`язань, мотивовано доведеністю позовних вимог про стягнення основної заборгованості.

У той же час, судом прийнято до уваги доводи відповідача про те, що при зменшенні суми позовних вимог позивачем враховано всі актуальні платежі ДП «Гарантований покупець» включно з платежем від 28.08.2024 в розмірі 34 660,00 грн. 18.11.2024 позивачем було долучено до матеріалів справи акт звірки від 30.09.2024 на суму 2 238 643,17 грн тобто на суму меншу ніж вказана в заяві про зменшення позовних вимог на 14 грн 15 коп. Зважаючи на те, що позивач не врахував акт коригування від 16.02.2023 на суму 14,15 грн, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення основної заборгованості.

Позовні вимоги про стягнення інфляційних суд першої інстанції задовольнив частково у зв`язку з невірно проведеним позивачем розрахунком цих позовних вимог. В частині вимог про стягнення річних суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та задовольнив в заявленому позивачем розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

А саме апелянт посилається на те, що:

- приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та проігнорував доводи Гарантованого покупця щодо особливостей регулювання спірних правовідносин в контексті останніх змін до законодавства, яке підлягає застосуванню;

- судом першої інстанції не взято до уваги, що наявність заборгованості НЕК «Укренерго» перед Гарантованим покупцем та не прийнято доводи Відповідача про те, що за існуючого алгоритму розрахунків, обов`язок Гарантованого покупця щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП послуги перед Гарантованим покупцем;

- суд першої інстанції проігнорував також інші доводи Гарантованого покупця, зокрема, в частині застосування до спірних правовідносин наказів № 140 та № 206, та як наслідок неправильно застосував відповідні норми матеріального права;

- суд першої інстанції проігнорував доводи Гарантованого покупця, зокрема, в частині застосування до спірних постанови НКРЕКП від 03.04.2024 №652;

- суд не взяв до уваги доводи відповідача в частині неправильності здійсненого Позивачем розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних, невідповідності цього розрахунку поточній судовій практиці та висновкам Верховного Суду щодо застосування статті 625 ЦК України в подібних правовідносинах;

- судом було допущено арифметичні помилки у розрахунку інфляційних та 3% річних, що як наслідок стало підставою для помилкового висновку про стягнення 388 716,44 грн інфляційних та 149 626,44 грн 3% річних;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необґрунтованості клопотання відповідача про зменшення розміру трьох процентів річних,

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін, посилаючись на те, що:

- твердження відповідача про відсутність у нього заборгованості перед Товариством, з урахуванням положень наказів Міністерства енергетики України від 28 березня 2022 року «Про розрахунки на ринку електричної енергії» № 140 та від 15 червня 2022 року «Про розрахунок з виробниками за «зеленим» тарифом» №206, є хибним, так як, станом на дату настання строку оплати за заявлений Товариством період (жовтень 2021 року, лютий - серпень 2022 року) наказ Міністерства енергетики України від 28 березня 2022 року «Про розрахунки на ринку електричної енергії» № 140 втратив чинність;

- наказ Міністерства енергетики України від 15 червня 2022 року «Про розрахунок з виробниками за «зеленим» тарифом» №206, як і попередній наказ, не змінює обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити остаточний розрахунок з продавцем;

- наказ № 206 ніяким чином не обмежує право позивача на отримання повної вартості проданої енергії, встановленої укладеним сторонами в справі договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку;

- інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9692/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 62 482, 20 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

04.04.2025 недоліки апеляційної скарги усунуто.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 у справі № 910/9692/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 12.05.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 05.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 05.05.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 залучено до участі у справі №910/9692/24 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 25; ). Повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги на 02.06.2025. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ" у найкоротший строк направити Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» копію позовної заяви з додатками, докази чого надати до суду. Зобов`язано Державне підприємство "Гарантований покупець" у найкоротший строк направити Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» копію апеляційної скарги з додатками, докази чого надати до суду. Роз`яснено Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на позовну заяву та на апеляційну скаргу в письмовій формі у найкоротший строк, але не пізніше 26.05.2025. Встановлено Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» найкоротший строк для надання письмових пояснень по суті спору в письмовій формі, але не пізніше 26.05.2025. Явка учасників справи не визнано обов`язковою.

Розгляд справи відкладався, зокрема на 11.06.2025.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 11.06.2025 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 11.06.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 11.06.2025 представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи, який належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення у даній справі змінити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини правовідносин сторін.

06.12.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» (як гарантованим покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвеор-Енерджі» (як виробником за «зеленим» тарифом) було укладено договір № 1108/01 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, виробник за «зеленим» тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2. договору (в редакції Додаткової угоди № 210/1/21 від 04.02.2021), гарантований покупець зобов`язався надавати, а продавець за «зеленим» тарифом зобов`язався отримувати частку відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку або Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Пунктами 2.5., 2.6. договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом. Оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

У розділі 3 договору сторони погодили, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до п. 7 Порядку. Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електричну енергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 3.3. договору (в редакції Додаткової угоди № 210/1/21 від 04.02.2021), оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «Зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Відповідно до п. 3.4. договору (в редакції Додаткової угоди № 210/1/21 від 04.02.2021), у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за «зеленим» тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.

У пунктах 7.6., 7.8. договору сторони погодили, що дія цього договору може бути припинена достроково за згодою сторін або за рішенням суду. Виробник за «зеленим» тарифом має право розірвати цей договір на власний розсуд на будь-яких законних підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до пункту 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 10.2 Порядку з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Пунктом 10.3 Порядку передбачено, що після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.

Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою.

Пунктом 10.4 Порядку визначено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що відповідач не виконав в повному обсязі свої зобов`язання з оплати за куплену у позивача електричну енергію, зокрема, у жовтні 2021 року, лютому-березні 2022 року.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Близьке за змістом визначення договору енергопостачання наведено в положеннях статті 714 ЦК України.

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом.

У розумінні вищезазначеного положення закону сторони в даній справі уклали договір, при цьому позивач є виробником, а відповідач - гарантованим покупцем.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Водночас, закон містить застереження, що договором або актом цивільного законодавства може бути встановлений інший строк оплати (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).

Так, стаття 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що:

- гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця (частина друга);

- купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем (частина третя);

- гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами (частина п`ять);

- порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, правила функціонування балансуючої групи гарантованого покупця визначаються порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджується Регулятором (частина шоста).

В свою чергу, сторонами в пункті 3.3 договору визначено, що оплата товарної продукції, придбаної гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці здійснюється у відповідності до глави 10 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженої постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641).

За змістом пунктів 10.1, 10.4 глави 10 Порядку № 641 (в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин), ДП "Гарантований покупець" зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи:

- перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця;

- другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця;

- третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом трьох робочих днів після отримання акта та оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження розміру вартості послуги.

У пункті 12.5 Порядку № 641 вказується, що ОСП протягом двох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів.

Отже строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги Комісією) з посиланням на пункт 10.4 Порядку № 641.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках виконання договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу у жовтні 2021 та у період з лютого 2022 по березень 2022, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року.

Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1117 від 09.09.2022 була оприлюднена 12.09.2022. Відповідно, відповідач був зобов`язаним протягом трьох робочих днів (не пізніше 15.09.2022) сплатити позивачу повну вартість отриманої у жовтні 2021 року та у лютому 2022, березні 2022 електричної енергії.

Таким чином строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за періоди жовтень 2021 року, лютий - березень 2022 року станом на час розгляду справи є таким, що настав.

В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє також доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не було враховано особливості регулювання зобов`язань сторін під час дії воєнного стану, зокрема, з посиланням на положення Наказів Міністерства енергетики України № 140 та № 206 від 15.06.2022. Зокрема, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії" у разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі є Міністерство енергетики України [пункт 1 Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507 (далі - Положення №507)].

Згідно із статтею 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 11 Закону України «Про функціонування паливно енергетичного комплексу в особливий період» забезпечення функціонування паливно-енергетичного комплексу, в особливий період покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у паливно-енергетичному комплексі.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та станом на момент розгляду даної справи діє воєнний стан.

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, з урахуванням вимог частини 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", Міністерством енергетики України в межах повноважень, передбачених пунктом 8 Положення № 507, видано накази від 28.03.2022 № 140, який був чинний до 05.07.2022 (втратив чинність на підставі наказу від 05.07.2022 № 221) та № 206 від 15.06.2022 (втратив чинність на підставі наказу від 01.04.2024 № 136). Накази Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 та від 15.06.2022 № 206 зареєстровані в Міністерстві юстиції України і є нормативно-правовими актами.

Так, Наказом № 140 ДП "Гарантований покупець" з дати набрання чинності цим наказом на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечує перерахування коштів на сплату авансових платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", із дотриманням Порядку та з урахуванням таких положень:

- за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників:

- сума, що дорівнює значенню 15 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік (підпункт 1.1.1 наказу № 140);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1.1.1- 1.1.5 (пункт 1.2 наказу № 140);

- за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5 (пункт 1.3 наказу № 140).

Аналогічний механізм розподілу коштів після втрати чинності наказу Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 запроваджено наказом Міністерства енергетики України № 206 від 15.06.2022 (діяв протягом періоду з 24.06.2022 до 16.04.2024).

Наказом № 206 Державне підприємство "Гарантований покупець" на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", із дотриманням вимог Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 26.04.2019 № 641, та з урахуванням положень, викладених у пункті 2 наказу:

установити, що за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників:

- сума, що дорівнює значенню 18 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік (підпункт 1 пункту 2);

- у випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 цього пункту 2, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам пропорційно розміру нарахувань для відповідного виробника, здійснених з урахуванням підпунктів 1-5 цього пункту, але не більше вартості товарної продукції розрахункового періоду, розрахованої за "зеленим" тарифом для такого виробника (підпункт 6 пункту 2);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1-5 цього пункту, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 2 (підпункти 7 пункту 2);

- установити, що за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього наказу.

У випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 пункту 2 цього наказу, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам відповідно до підпункту 6 пункту 2 цього наказу (пункт 3).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 та від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 в наведених вище Наказах № 140, № 206:

- мова йде про розподіл грошових коштів на оплату авансових платежів виробникам з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець";

- Накази не звільняють ДП "Гарантований покупець" від повної оплати придбаного товару;

- Накази не змінюють обов`язку ДП "Гарантований покупець" здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;

- на час воєнного стану на ДП "Гарантований покупець" було покладено обов`язок пропорційного розрахунку з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел з урахуванням коштів, що наявні на його поточному рахунку, та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, з урахуванням уточнення наступного змісту:

«Метою Наказів №140 та № 206 визначено забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам та уникнення ризиків призупинення діяльності виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії в умовах воєнного стану.

Отже, Міністерство енергетики України змінило відсоткове співвідношення розподілу коштів між виробниками за "зеленим" тарифом з метою збереження можливості для всіх виробників здійснювати виробництво електричної енергії з альтернативних джерел. Обов`язок розподілу було покладено на ДП "Гарантований покупець" у залежності від коштів, що наявні на його поточному рахунку, та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.

В свою чергу, надаючи правову оцінку змісту вказаних наказів, об`єднана палата висновує, що наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" № 206, як і попередній наказ Міністерства енергетики України від 28.03.2022 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" № 140 ніяким чином не обмежує право позивача як виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами в справі договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку №641.

Оскільки, за висновками об`єднаної палати, положення Наказів № 140 та № 206 не змінюють порядок та строки розрахунків за придбану електричну енергію за Договором, укладеним з виробником електричної енергії за "зеленим" тарифом на час дії особливого періоду, тому для визначення строку виконання грошового зобов`язання гарантованого покупця у розмірі 100 % оплати за поставлену електричну енергію виробника за "зеленим" тарифом у період дії воєнного стану не має значення та не потребує доведення обставина наявності / відсутності на рахунках ДП "Гарантований покупець" коштів, необхідних для розрахунку з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел, позаяк визначення строків розрахунків наведено у пункті 10.4 Порядку № 641.

Враховуючи викладене, а також встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо ненадання відповідачем розрахунків і доказів відсутності на поточному рахунку коштів, які б дозволили оплатити повну вартість отриманої продукції, об`єднана палата доходить висновків про відсутність підстав для тлумачення норм Наказу №206 як такого, що змінює чи припиняє обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити своєчасний розрахунок відповідно до чинного законодавства, Порядку № 641 та укладеного між сторонами договору.

Поряд з цим, об`єднана палата звертає увагу на те, що Міністерство енергетики наказом № 136 від 01.04.2024 року скасувало дію Наказу № 206 від 15.06.2022 року, яким встановлювались для ДП "Гарантований покупець" мінімальні відсотки виплат виробникам електроенергії з ВДЕ (відновлювальні джерела електроенергії) вартості отриманої електроенергії. Отже, наразі відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо розміру виплат, які передбачені пунктом 10.1 Порядку № 641.».

В контексті вищевикладених правових позицій, що є релевантними до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд під час вирішення цього спору правильно застосував норми матеріального права, а тому й висновки про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши вартість електроенергії частково, є обґрунтованими.

Доводи апелянта про помилкове незастосування судом до спірних правовідносин спеціального нормативного регулювання не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення за наведених мотивів не вбачається.

За приписами частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем у спірний період відпущено відповідачу електроенергію на суму 6 130 647,94 грн згідно акта купівлі-продажу за жовтень 2021; на суму 3 322 279, 44 грн згідно акта купівлі-продажу за лютий 2022; на суму 1 541 230, 98 грн згідно акта купівлі-продажу за березень 2022.

Відповідач свої зобов`язання з оплати відпущеної йому електричної енергії виконав частково, у зв`язку з чим позивач просив стягнути 2 238 657,32 грн основного боргу (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Під час розгляду справи судом першої інстанції прийнято до уваги доводи відповідача про те, що при зменшенні суми позовних вимог позивачем враховано всі актуальні платежі ДП «Гарантований покупець» включно з платежем від 28.08.2024 в розмірі 34 660,00 грн.

18.11.2024 позивачем було долучено до матеріалів справи акт звірки від 30.09.2024 на суму 2 238 643,17 грн тобто на суму меншу ніж вказана в заяві про зменшення позовних вимог на 14 грн 15 коп.

ДП «Гарантований покупець» звертає увагу суду на цей факт та пояснює, що при підготовці заяви про зменшення позовних вимог позивачем не було враховано акт коригування від 16.02.2023 на суму 14 грн 15 коп. Позивачем зазначеного не було заперечено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вірно виснував, що вимоги про стягнення основного боргу підлягають частковому задоволенню в сумі 2 238 643, 17 грн. В цій частині висновки суду не заперечувались доводами апеляційної скарги.

На доводи апелянта про те, що за позивачем рахується заборгованість за зобов`язанням щодо сплати частки відшкодування врегулювання небалансу, на розмір якої, на думку відповідача, зменшуються спірні зобов`язання Гарантованого покупця, колегія суддів зазначає таке.

Постановою НКРЕКП від 03.04.2024 №652, абзац третій підпункту 13 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» викладено у такій редакції: «Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення».

Утім, норма абзацу 3 підпункту 13 пункту 1 Постанови № 332, якою відповідачу надано право зменшити рівень розрахунків із продавцем електричної енергії за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, може бути застосована у позасудовому порядку, зокрема, шляхом укладення відповідного правочину, за результатом укладення якого відбулося б зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 ЦК України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача із відповідною заявою про припинення зобов`язання відповідача з оплати боргу за договором у спірні періоди, а відтак підстави для зменшення розміру боргу у цій справі на відповідну суму відсутні. Зазначені положення Постанови № 332 (в редакції змін згідно постанови від 03.04.2024 №652) не звільняють відповідача від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за відповідними договорами.

З огляду на викладене, підстави для зменшення суми основного боргу за наведеними в апеляційній скарзі мотивами, - відсутні.

Доводи відповідача про те, що зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем згідно алгоритму розрахунків, встановлений п. 11.4. Порядку № 461, за спірні розрахункові періоди не виникли, оскільки на даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів відзначає, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи на їхню пов`язаність, є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами.

Ані договір, ані Порядок № 641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за Договором в залежності від виконання приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачено можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за «зеленим» тарифом, оскільки даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги.

За наведеного, аргументація апеляційної скарги в цій частині підлягає відхиленню.

Щодо позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вже зазначалось вище, остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у жовтні 2021 та у лютому 2022 - березні 2022 відповідач зобов`язаний був здійснити у строк по 15.09.2022 (включно).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманої електроенергії в спірний період позивачем в порядку статті 625 ЦК України на суму основного боргу нараховано 149 626,44 грн 3% річних та 471 432,65 грн інфляційних втрат.

За результатами перевірки розрахунку суд першої інстанції встановив арифметичну його вірність лише щодо позовних вимог про стягнення річних, а в частині позовних вимог про стягнення інфляційних виснував про їх часткову обґрунтованість. Тому ухвалив рішення про стягнення 388 716,44 грн інфляційних втрат та 149 626,44 грн річних.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції допустив арифметичні помилки, а саме розмір завищення інфляційних втрат з боку позивача за жовтень 2021 року, за доводами відповідача, становить 44 668,53 грн, за лютий 2022 - 15 995,68 грн; за березень 2022 року - 27 289,94 грн., всього - 87 954,15 грн. Тоді як судом відмовлено у стягненні інфляційних нарахувань на суму 82 716,21 грн. Крім того, на думку апелянта, невірним є розрахунок трьох відсотків річних (в частині включення до періоду 15.09.2022), що стало підставою для помилкового стягнення з відповідача 286,76 грн.

Колегія суддів, перевіривши зазначені доводи апелянта, погоджується з аргументацією про те, що період прострочення виконання зобов`язання відповідача слід обраховувати починаючи з 16.09.2022. У цьому зв`язку, за власним розрахунком суду апеляційної інстанції, обґрунтованими слід вважати ці вимоги в сумі 383 012,79 грн інфляційних втрат та 144 000,56 грн 3% річних. Тож оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні шляхом викладення резолютивної частини в редакції даної постанови.

Відносно доводів апелянта про помилковість висновків суду щодо необґрунтованості клопотання відповідача про зменшення розміру трьох процентів річних, - колегія зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 65 том 1) з посиланням лише на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказувалось не необхідності його задоволення.

З урахуванням такого обґрунтування судом попередньої інстанції цілком правомірно було відхилено заявлене відповідачем клопотання, оскільки викладені у названій справі висновки не є релевантними до спірних правовідносин справи, що розглядається.

Зокрема, колегія зазначає, що у справі №902/417/18 розглядалось правове питання щодо зменшення річних, розмір яких було визначено за погодженням сторін у договорі, у зв`язку із його очевидною неспівмірністю із заявленими вимогами основного боргу, встановленням несправедливості, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання (п. 8.41 постанови). Утім, у справі, що розглядається, річні нараховано у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України, та які розумно співвідносяться з сумою основного боргу, що є значною сумою.

В апеляційній скарзі відповідачем було доповнено свої доводи щодо наявності виключних підстав для зменшення річних, а саме вказується на ступінь добровільного виконання основного зобов`язання; наявність особливостей правового регулювання порядку виконання Гарантованим покупцем зобов`язань з купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом; здійснення розрахунків з Позивачем належним чином, у точній відповідності до регуляторних актів; захищеність прав та інтересів позивача, пов`язаних із знеціненням гривні внаслідок інфляційних процесів, відповідними державними гарантіями та особливим, у порівнянні із встановленим статтею 625 ЦК України, порядком щоквартально перерахунку «зеленого» тарифу; відсутністю доказів завдання позивачеві збитків у заявленому до стягнення розмірі; складний фінансовий стан відповідача, зумовлений наявністю значної дебіторської заборгованості; тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, в т.ч. для Гарантованого покупця, зумовлені воєнними діями на території України.

Колегія суддів, оцінивши зазначені додаткові доводи, не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки відповідач починаючи з вересня 2022 належним чином не виконує зобов`язання з оплати відпущеної у спірний період електроенергії; посилання на особливостей правового регулювання порядку виконання Гарантованим покупцем зобов`язань відхилено вищенаведеними висновками суду; порядок щоквартально перерахунку «зеленого» тарифу жодним чином не змінює факту знецінення коштів, що підлягають сплаті за тарифами вже встановлених регулятором; відсутність доказів завдання позивачеві збитків не є безумовною підставою для зменшення неустойки, що визначається виходячи із сукупності обставин; складний фінансовий стан відповідача згідно балансу за 2023 рік в повній мірі не відображає фінансову неспроможність останнього в 2025 році виконати судове рішення про стягнення річних/інфляційних без негативних наслідків для підприємства; тяжкі наслідки саме для Гарантованого покупця, що зумовлені воєнними діями, доказово не підтверджено.

Заявлені до стягнення суми 3 % річних є співмірними з обсягом правопорушення відповідача, здійсненого ним у зв`язку із неналежним виконанням своїх договірного зобов`язань; ці вимоги є адекватними та розумно співвідносяться з сумою основного боргу, що є значною сумою; спрямовані на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення; визнані обґрунтовані судом суми до стягнення не можуть кваліфікуватися як джерело отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

В контексті вищенаведеного в сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем належними засобами доказування та достатньо обґрунтованими доводами не доведено наявності у даному випадку винятковості обставин для застосування правового механізму, унормованого приписами статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України. Тож підстави для задоволення клопотання сторони відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 4 статті 277 ГПК України, підставами для зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів встановила, що при прийнятті оскарженого рішення місцевий господарський суд допустив помилку при визначені суми інфляційних втрат та 3 % річних. У зв`язку з цим, резолютивна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні, з викладенням в редакції цієї постанови.

Апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та зміною судового рішення, судові витрати, що понесені сторонами в суді першої інстанції перерозподіляються пропорційно задоволеним позовним вимогам. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції відшкодовується відповідачу пропорційно задоволених його вимог скарги.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 у справі №910/9692/24 в частині стягнення 3-х % річних, інфляційних втрат та судових витрат щодо стягнення судового збору за подання позовної заяви, - змінити.

В цій частині Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 у справі №910/9692/24 викласти в наступній редакції:

« Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ" (57300, Миколаївська обл., м. Снігурівка, вул. Суворова, 15; ) інфляційні втрати в розмірі 383 012,79 грн, 3% річних в розмірі 144 000,56 грн, судовий збір в розмірі 41 484,85 грн. ».

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 у справі №910/9692/24 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВЕОР-ЕНЕРДЖІ" (57300, Миколаївська обл., м. Снігурівка, вул. Суворова, 15; ) на користь Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ) 254,91 грн (двісті п`ятдесят чотири дев`яносто одна копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 14.07.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков